Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Šalamúnove ostrovy (štát)

|  |
| --- |
| **Šalamúnove ostrovy** |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
| Vlajka
 | Znak
 |

 |
| Národné motto: "To Lead is to Serve" (Viesť znamená slúžiť) |
| Štátna hymna: God Save Our Solomon Islands Kráľovská hymna: God Save the Queen |
|  |
| **Miestny názov** |   |
|  • dlhý | Solomon Islands |
|  • krátky |  |
| **Hlavné mesto** | Honiara 9°28′ .š. 159°49′ .d. |
| **Najväčšie mesto** |  |
| **Úradné jazyky** | angličtina

  |
| **Štátne zriadenie** Kráľ Generálny guvernér Predseda vlády | konštitučná monarchia Karol III. zastupovaný generálnym guvernérom David Tiva Kapu Jeremiah Manele |
| **Vznik** | 7. júla 1978 (nezávislosť od Spojeného kráľovstva) |
| **Rozloha**  • celková  • voda (%) |   28 370 km²     km² (3,2 %) |
| **Počet obyvateľov**  • odhad (2024)  • hustota (2024) |   750 325 (162.)   26/km² (204.) |
| **Mena** | dolár Šalamúnových ostrovov (SBD) |
| **Časové pásmo**  • Letný čas | (UTC+11) (UTC) |
| **Internetová doména** | .sb |
| **Smerové telefónne číslo** | +677 |
| Wikimedia | © OpenStreetMap Interaktívna mapa |

**Šalamúnove ostrovy** sú štát v Austrálii a Oceánii. Krajina sa nachádza východne od Papuy-Novej Guinei a skladá sa z asi 1 000 ostrovov tvoriacich rovnomenné súostrovie. Má rozlohu 28 370 km². Hlavným mestom je Honiara ležiaca na ostrove Guadalcanal. Na tomto ostrove sa počas 2. svetovej vojny odohrala rozhodujúca bitka medzi USA a Japonskom. Krajina je členom Spoločenstva národov. Žije tu asi 750 000 obyvateľov, väčšina z nich sú Melanézania

## Referencie

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Šalamúnove ostrovy (štát)**
# Aleuty

Aleutské ostrovy vyfotografované z ISS
**Aleuty** alebo staršie aj **Aleutské ostrovy** sú 1 900 km dlhý reťazec ostrovov vulkanického pôvodu, predstavujúcich akési predĺženie polostrova Aljaška a pohoria Aleutian Range. Spolu s ním tvorí hranicu medzi Beringovým morom a Tichým oceánom.

Ostrovná reťaz je tvorená približne 300 ostrovmi a ostrovčekmi. Južný okraj reťaze lemuje Aleutská priekopa, ktorej maximálna hĺbka je 7 822 metrov. Väčšina súostrovia (resp. celé Aleuty) je súčasťou USA (Aljaška). Odpoveď na otázku či celé alebo väčšina sa odvíja od toho, či sa k nim zaraďuje geologicky príslušné malé súostrovie známe ako Komandorské ostrovy, ktoré leží ďaleko na západe pri Kamčatke a patrí Ruskej federácii. V tejto otázke nepanuje zhoda.

Podľa sčítania mali Aleuty (v užšom slova zmysle, t. j. bez Komandorských ostrovov) v roku 2000 8 162 obyvateľov, z toho 4 284 v meste Unalaska na rovnomennom ostrove.

Večer 23. júna 2011 miestneho času súostrovie zasiahlo silné zemetrasenie so silou 7,4 Richterovej stupnice. Úrady vydali varovanie pred cunami.

## Referencie

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Aleuty**
# Fidži

|  |
| --- |
| **Fidžijská republika** |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
| Vlajka
 | Znak
 |

 |
| Štátna hymna: God Bless Fiji  |
|  |
| **Miestny názov** |   |
|  • dlhý | Matanitu Tu-Vaka-i-koya ko Viti |
|  • krátky |  |
| **Hlavné mesto** | Suva 18°10′ J.š. 178°27′ V.d. |
| **Najväčšie mesto** | Suva |
| **Úradné jazyky** | angličtina, fidžijčina, Fidžiská hindčina |
| **Regionálne jazyky** | indonézština |
| **Demonym** | Fidžijčan, Fidžijčanka |
| **Štátne zriadenie** prezident predseda vlády | parlamentná republika Wiliame Katonivere Frank Bainimarama |
| **Vznik** | 1970 |
| **Rozloha**  • celková  • voda (%) |   18 274 km² (151.)    km² (zanedbateľné %) |
| **Počet obyvateľov**  • odhad (2018)  • sčítanie (2017)  • hustota (2018) |   912 241 (161.)  884 887 46,4/km² (148.) |
| **HDP**  • celkový  • na hlavu (PKS) | 2018 5 223 mil. $ (152.) 9 044 $ (105.) |
| **Index ľudského rozvoja** (2015) | 0,736 (91.) – vysoký |
| **Mena** | fidžijský dolár = 100 centov (FJD) |
| **Časové pásmo**  • Letný čas | (UTC+12) (UTC) |
| **Internetová doména** | .fj |
| **Smerové telefónne číslo** | +679 |
|  Interaktívna mapa |

**Fidži**, dlhý tvar **Fidžijská republika** (staršie *Republika Fidžijských ostrovov)*, je ostrovný štát v Tichom oceáne. Tento štát tvoria dva ostrovy - Viti Levu a Vanua Levu a viacero malých ostrovov. Hlavné a zároveň najväčšie mesto je Suva.

## Demografia

Obyvateľstvo: 884 887 / 46,4 obyv. na km² / (2017)

### Etnické zloženie

* domorodí Fidžijci 54,3 %
* Indo-Fidžijci 38,1 %
* iní (Číňania, Európania, ...)

### Náboženské zloženie

* **kresťania** - cca 64,5 %

z toho

* metodisti - 34,6 %
* rímskokatolíci - 9,1 %
* pentekostalisti - 5,7 %
* adventisti siedmeho dňa - 2,9 %
* anglikáni - 0,8 %
* a iní kresťania
* **hinduisti** - 27,9 %
* **moslimovia** - 6,3 %

a iní

Gramotnosť: 92 %

## Referencie

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Fidži**
# Historická jazykoveda

**Historická jazykoveda** (iné názvy: **diachronická jazykoveda**, **diachronická lingvistika**) študuje zmeny, ktoré sa udiali v jazyku alebo v skupine jazykov v priebehu doby. Pri svojom výskume využíva diachronickú metódu.

Diachronická lingvistika je hlavný zdroj informácií o vývoji ľudského myslenia v najdávnejších dobách.

## Pozri aj

* Porovnávacia jazykoveda
* Paleolingvistika

## Externé odkazy

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
# Čukotčina

|  |
| --- |
| Čukotčina (ԓыгъоравэтԓьэн йиԓыйиԓ) |
| Štáty | Rusko |
| Región | Čukotský autonómny okruh |
| Počet hovoriacich | 5 100 *(sčítanie obyv. 2010)* |
| Klasifikácia | paleoázijské jazyky čukotsko-kamčatské jazyky čukotské jazyky |
| Písmo | cyrilika |
| Jazykové kódy |
| ISO 639-3 | ckt |
| Pozri aj: Jazyk – Zoznam jazykov |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Jazykový portál |

 |

**Čukotčina** alebo **čukčina** (zastarano **luoravetlančina**) je paleoázijský jazyk patriaci do čukotsko-kamčatskej jazykovej rodiny, spolu s koriačtinou, kerečtinou, aliutorčinou a itelmenčinou. V čukotčine, rovnako ako aj v ostatných jazykoch uvedenej jazykovej rodiny, sa vyskytuje *„vokálna harmónia a morfológia je aglutinujúca, prefixálno-afixálna. Vo vete prevláda ergatívna štruktúra. Rozlišujú sa pády a slovesné časovanie je široko rozvinuté. Výraznou črtou týchto jazykov je inkorporácia.“*

Čukotčina sa používa na severovýchode Sibíri, najmä v Čukotskom autonómnom okruhu. Podľa sčítania obyvateľstva z roku 2010 čukotsky hovorí 5 100 ľudí, aj keď počet etnických Čukotčanov činí 15 900.

## Referencie

## Použitá literatúra

* Lewis, M. Paul; Simons, Gary F.; Fennig, Charles D., edi. (2014), „Chukchi“, *Ethnologue: Languages of the World* (17. vyd.), Dallas: SIL International
* Mistrík, Jozef (1999), *Jazyk a reč* (2. vyd.), Bratislava: Slovenské pedagogické nakladateľstvo, ISBN  8006009244
* Mistrík, Jozef, ed. (1993a), „jazyky sveta“, *Encyklopédia jazykovedy*, Bratislava: Vydavateľstvo Obzor, str. 223-224, ISBN  8021502509
* Mistrík, Jozef, ed. (1993b), „paleoázijské jazyky“, *Encyklopédia jazykovedy*, Bratislava: Vydavateľstvo Obzor, str. 312-313, ISBN  8021502509
* Petráčková, Věra; Kraus, Jiří, edi. (2005), „čukotčina“, *Slovník cudzích slov : akademický* (2. dopln. a preprac. vyd.), Bratislava: Slovenské pedagogické nakladateľstvo – Mladé letá, ISBN  8010003816

## Externé odkazy

* Zdroje k čukotčine v databáze *Open Language Archives Community* (po anglicky)
* Zdroje k čukotčine v databáze *Glottolog 2.3* – Max Planck Institute for Evolutionary Anthropology (po anglicky)
* Príloha v čukotčine k ruským novinám *Krajnij Sever* Archivované 2009-09-16 na Wayback Machine (po čukotsky)
* Testovaná čukotská verzia Wikipédie vo Wikimedia Incubator (po čukotsky)
# Hrubý národný dôchodok v prepočte na jedného obyvateľa

**Hrubý národný dôchodok v prepočte na jedného obyvateľa** (iné názvy: **hrubý národný dôchodok na jedného obyvateľa/ (v prepočte) na obyvateľa/(v prepočte) na hlavu/(v prepočte) na osobu / per capita; hrubý národný produkt (v prepočte) na jedného obyvateľa/ (v prepočte) na obyvateľa / (v prepočte) na hlavu/ (v prepočte) na osobu / per capita**; angl. *gross national income per capita* alebo *gross national product per capita*) je hrubý národný dôchodok vydelený počtom obyvateľov sledovaného územia. Na rozdiel od celkového hrubého národného dôchodku, umožňuje hrubý národný dôchodok v prepočte na jedného obyvateľa porovnania medzi územiami s rozličnými počtami obyvateľov.

## Poznámky
# Huni

Územie pod kontrolou Hunov okolo roku 450
**Huni** boli zväz nomádskych kmeňov mongolsko-tureckého pôvodu, ktorý vyvolal sťahovanie národov.

## Charakteristika

Ich jazyk patril možno medzi altajské jazyky. Etnicky neboli jednotní. Predpokladá sa, že Huni zahŕňali turkické, mongolské a ugrofínske kmene, ale aj niektoré europoidné etniká. Spočiatku žili v rovnostárskej spoločnosti, neskôr sa objavili črty vojenskej demokracie a napokon aj feudalizmu. Bežný bol u nich zvyk deformácie lebky, pochádzajúci zo strednej Ázie. Používali luk, meč s jedným ostrím, konský postroj zahŕňal drevené sedlo a koňa poháňali jazdeckým bičíkom. Jazdecké skupiny boli vybavené liatymi medenými alebo bronzovými kotlami. Typická pre nich bola túžba po zlate. Ženy boli vybavené zlatými diadémami a kovovými zrkadlami. Muži mali v hroboch, často bohatých na zlato, spony, náušnice, zlaté nákrčníky, pracky z obuvi a keramiku s vhladzovanou výzdobou. Nebudovali pevné sídla, žili prevažne na vozoch. Boli to hrubí, drsní nomádi, rýchli v boji.

## Dejiny

Rekonštrukcia Atilu
Prvýkrát ich spomínajú Číňania pod menom Hung-no (Siung-nu) od konca 3. storočia pred Kr. ako nájazdníkov (zrejme „vďaka“ nim bol vybudovaný Veľký čínsky múr). Okolo roku 100 pred Kr. sa v dôsledku čínskej obrany presunuli do miest strednej Ázie, odtiaľ sa neskôr (najneskôr 335) presunuli ďalej na západ (hovorí sa o tom, že tunajšie pramene vyschli) do oblasti kde žili Alani (Volga a južná Rus), ktorých nakoniec okolo roku 370 porazili. Roku 375 porazili aj Ostrogótov, čím vyvolali sťahovanie národov. V roku 395 už plienili Balkán. Okolo roku 400 sa objavujú v Panónskej nížine, vrátane južného Slovenska, kde boli niekoľko desaťročí pánmi. Najväčšiu moc dosiahli za Attilu (445 - 453), ich ríša sa vtedy rozkladala od Volgy až k rímskym hraniciam na Rýne. Attila viedol Hunov na výboje do západnej Európy (451 prekročili Rýn), napríklad vnikli až do dnešného Francúzska. V bitke na Katalaunských poliach boli porazení vojskami Ríma, Vizigótov a Frankov. Napokon roku 453 Attila zomrel rok po útoku do Itálie a po jeho smrti sa ríša rozpadla. Jej územie obsadili germánske kmene, ktoré predtým boli v hunskej nadvláde.

V 4. a 5. storočí urýchlili vnútorný rozklad Rímskej ríše útoky germánskych i slovanských kmeňov, ako súčasť presunu obyvateľstva zo severnej Európy, ako aj stredoázijských stepí do južnej Európy.

Slovom *Huni* sa neskôr v stredoveku v západnej Európe mylne označovali aj iné etniká s podobným vojenským životným štýlom, napríklad Maďari.

## Referencie

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Huni**

## Externé odkazy

* Huni (po česky) Archivované 2005-12-25 na Wayback Machine
*
*
# Ústredné veľmoci

Európa pred prvou svetovou vojnou. Ústredné veľmoci sú zobrazené červeno, spojenci zeleno. Pozn.: Hranice na Balkáne nie sú správne, je to situácia z roku 1911
**Ústredné veľmoci** (iné názvy: **Ústredné mocnosti, Centrálne mocnosti**) je označenie pre Nemecko a jeho hlavných spojencov počas prvej svetovej vojny. Patrí sem Nemecko, Rakúsko-Uhorsko a Turecko (niekedy sa k tejto trojici pridáva aj Bulharsko, ktoré sa na ich stranu pridalo v roku 1915, potom je názov zoskupenia aj **Štvorspolok**). Základ ústredných veľmocí tvoril Trojspolok, ktorý vznikol v rokoch 1879 – 1883 ako spolok Nemecka, Rakúsko-Uhorska, Talianska a Rumunska.

Druhú stranu v prvej svetovej vojne tvorili Spojené kráľovstvo, Francúzsko, Taliansko, Rusko a Spojené štáty, nazývali sa aj Dohoda alebo *Spojenci*.

## Pozri aj

* Dohoda (prvá svetová vojna)
# Organizácia Spojených národov pre vzdelávanie, vedu a kultúru

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  | United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization Organizácia Spojených národov pre vzdelávanie, vedu a kultúru |

 |
|  |
| Typ organizácie | Špecializovaná agentúra |
| Skratka | UNESCO |
| Hlavný predstaviteľ |  Audrey Azoulay |
| Stav | aktívna |
| Rok založenia | 16. november 1945 |
| Sídlo |  Paríž, Francúzsko |
| Web | www.unesco.org |

**Organizácia Spojených národov pre vzdelávanie, vedu a kultúru** alebo **Organizácia OSN pre vzdelávanie, vedu a kultúru** (angl. United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization, skratka **UNESCO**) je medzinárodná organizácia systému OSN, ktorá má mandát na rozvoj vzdelávacieho, vedeckého a kultúrneho potenciálu svetového spoločenstva.

Stála pri zrode *Európskeho strediska pre jadrový výskum* alebo *Medzinárodného strediska pre štúdium konzervácie a reštaurovania pamiatok*. Pomohla pri vzniku medzivládnych programov v oblasti hydrológie, oceánografie, geológie a životného prostredia. Pod patronátom UNESCO vznikol rad medzinárodných dohovorov vzťahujúcich sa na autorské práva, ochranu pamiatok a iné.

Vzhľadom na nesúhlas s vtedajšími cieľmi, administratívou a neefektívnou prácou vystúpili v roku 1984 z UNESCO USA. V roku 1985 ich nasledovalo Spojené kráľovstvo a v roku 1986 Singapur. Postup týchto krajín mal vážne následky na finančnú situáciu tejto svetovej organizácie. Spojené kráľovstvo obnovilo členstvo v UNESCO v roku 1997 a USA v roku 2003.

Slovensko získalo členstvo v UNESCO 9. februára 1993 (Česko-Slovensko bolo zakladajúcim členom UNESCO).

## Referencie

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Organizácia Spojených národov pre vzdelávanie, vedu a kultúru**

## Externé odkazy

* Oficiálny web (po anglicky)
* Databáza organizácií udržujúcich oficiálne vzťahy s UNESCO (en, fr)
# Pobaltský štát

Pobaltské štáty:
     Estónsko     Lotyšsko     Litva
**Pobaltské štáty/krajiny** (iné názvy: **baltské štáty**/**krajiny**, **Pobaltie**, **Pobaltsko**, (**po**)**baltský región**; najmä v čase Sovietskeho zväzu aj **pobaltské republiky**) je súhrnné označenie pre tri krajiny v severovýchodnej Európe na východnom pobreží Baltského mora (od severu k juhu):

* Estónsko
* Lotyšsko
* Litva

Tieto tri štáty majú okrem polohy spoločné najmä dejiny previazané mnohými kultúrnymi a ekonomickými zväzkami. Istú podobnosť, tri vodorovné pruhy, majú aj ich vlajky.

Jazykovo je estónčina od zvyšných dvoch jazykov, litovčiny a lotyštiny, veľmi odlišná. Z hľadiska geografického síce všetky tri jazyky patria do Pobaltia, avšak z hľadiska lingvistického patrí estónčina medzi ugrofínske jazyky (uralská jazyková rodina), zatiaľ čo lotyština a litovčina patria do jazykov baltských (indoeurópska jazyková rodina).

## Referencie

## Pozri aj

* Pobaltie
* Republika oboch národov
* severský štát
* severovýchodná Európa

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pobaltský štát**
# DOS

|  |
| --- |
| Operačné systémy |
| Microsoft Windows |
| 1.0 • 2.0 • 3.0 • 3.1x • 95 • NT • 98 • 2000 • Me • XP • 2003 • Vista • 2008 • Windows 7 • CE • Mobile • Windows 8 • Windows 8.1 • Windows 10 • Windows 11 |
| Mac OS |
| System 6 · System 7 · Mac OS 8 · Mac OS 9 · macOS |
| GNU/Linux (distribúcia) |
| Ubuntu · Debian · Fedora · Gentoo · Knoppix · Mandriva · Red Hat Linux · Slackware · SUSE · ďalšie... |
| BSD |
| FreeBSD · NetBSD · OpenBSD · DragonFly BSD |
| Mobilný telefón a PDA |
| PalmOS · Windows Mobile · Windows Phone · Android · Symbian OS · OS X · iOS |
| DOS |
| MS-DOS · DR-DOS · Enhanced-DR-DOS · FreeDOS · PTS-DOS |
| Ďalšie |
| CP/M · OS/2 · QNX · Solaris · UNIX · AmigaOS · BeOS · OpenVMS · NeXTSTEP |
| z • d • u |

**DOS** (angl. **D**isk **O**perating **S**ystem) je skratka (akronym) pre diskový operačný systém.

## Najznámejšie DOS

* MS-DOS
* DR-DOS
* Enhanced-DR-DOS
* FreeDOS
* PTS-DOS
# Oceánografia

|  |  |
| --- | --- |
|  | Geovedný portál |

**Oceánografia** je vedná disciplína, zaoberajúca sa štúdiom oceánov a morí sveta. Prvotné zameranie sa týkalo len ich popisu, ale časom a kombinovaním poznatkov z geológie, chémie, fyziky meteorológie a biológie sa rozrástla na odbor skúmajúci všetko čo sa týka oceánov a morí.

## Rozdelenie

* Morská biológia – študuje morské rastlinstvo a živočíšstvo, ako aj ich ekológiu
* Morská geológia – študuje geológiu dna oceánov, vrátane platňovej tektoniky
* Chemická oceánografia – študuje chemické zloženie oceánov
* Fyzická oceánografia – študuje fyzikálne vlastnosti oceánov (teplotno–salinné štruktúry), vrátane povrchových záležitostí (vlnenie, príliv)

### Príbuzné odbory

* Hydrológia
* Limnológia
* Meteorológia

## Iné projekty

CommonsWikislovník* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **oceánografia Wikislovník ponúka heslo **oceánografia**.
# Topografia

ukážka topografickej mapy
Digitálny model topografie Tibetu
3D digitálny topografický model časti marťanského kaňonu Valles Marineris**Topografia** je vedecko-technická disciplína, ktorá geografickými a geodetickými metódami skúma a opisuje tvary, rozmiestnenie a vlastnosti prírodných a socioekonomických objektov (pôdy, vodstvo, reliéf, osídlenie, komunikácie, priemyselné a poľnohospodárske stavby ap.) v krajine. Zjednodušene, študuje povrchové útvary na povrchu Zeme.

Úzko súvisí s kartografiou, špecializuje sa na problematiku detailného
všeobecnogeografického mapovania. Topografia sa zaoberá aj metodikou zhotovovania topografických máp, ich obnovovaním a klasifikáciou, zjednocuje a modernizuje topografické základy atď. Využíva pritom priame merania v teréne (triangulácia, nivelácia ap.), letecké fotografie a ich vyhodnotenia (fotogrametria) alebo kombinuje tieto postupy so staršími mapami (pôvodná mapa, odvodená mapa).

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Topografia**

## Externé odkazy

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
# Gaspard Monge

|  |
| --- |
| Gaspard Monge |
|
francúzsky matematik |
| Narodenie | 9. máj 1746 Beaune, Francúzsko |
| Úmrtie | 28. júl 1818 (72 rokov) Paríž, Francúzsko |
| Podpis |  |
| Odkazy |
| Commons |  Gaspard Monge |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Biografický portál |

 |

**Gaspard Monge** (\* 9. máj 1746, Beaune, Francúzsko – † 28. júl 1818, Paríž) bol francúzsky matematik. Je považovaný za zakladateľa deskriptívnej geometrie.

Počas Francúzskej revolúcie pôsobil aj ako politik, od roku 1792 bol ministrom námorníctva. Jeho meno sa nachádza medzi 72 menami vedcov na Eiffelovej veži.

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Gaspard Monge**

|  |  |
| --- | --- |
|  | Francúzsky portál |
# Gravitačný potenciál

**Gravitačný potenciál** ( WIKINIUM\_MATH\_PH\_0 ) je gravitačná potenciálna energia (E) na jednotku hmotnosti:

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_2

Gravitačný potenciál okolo Zeme a jeho ekvidistanty - vrstevnice. Na povrchu Zeme je jeho hodnota -62,56 MJ/kg, inak povedané na vynesenie 1 kg z povrchu Zeme do vesmíru treba 62 MJ.
Gravitačný potenciál hmotného bodu v newtonovskej fyzike vyjadrený vzorcom:

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_4
kde

* WIKINIUM\_MATH\_PH\_6 je gravitačný potenciál [J/kg]
* WIKINIUM\_MATH\_PH\_8 je gravitačná konštanta (niekdy označovaná tiež WIKINIUM\_MATH\_PH\_10 ) [m3/(kg s2) ]
* WIKINIUM\_MATH\_PH\_12 je hmotnosť hmotného bodu [kg]
* WIKINIUM\_MATH\_PH\_14 je vzdialenosť od hmotného bodu [m]

Gradientom (∇) gravitačného potenciálu je intenzita gravitačného pola K [N/kg= m/s2] .

Intenzita gravitačného poľa je gravitačná sila pôsobiaca na teleso jednotkovej hmotnosti. Gravitačná sila udeľuje telesám gravitačné zrýchlenie **a** [m/s2]

**a**=- WIKINIUM\_MATH\_PH\_16

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_18

Absolútna hodnota gravitačného potenciálu na rôznych miestach s ohľadom na gravitáciu Zeme, Slnka a Galaxie je uvedená v nasledujúcej tabuľke. Z tabuľky vyplýva, že objekt z povrchu Zeme potrebuje cca 60 MJ / kg na "opustenie" zemského gravitačného poľa, ďalších 900 MJ / kg, aby opustili aj gravitačné pole Slnka a viac ako 130 GJ / kg, aby opustili gravitačné pole Galaxie.

| Umiestnenie | Zem | Slnko | Galaxia |
| --- | --- | --- | --- |
| Zemský povrch | 62,5 MJ/kg | 900 MJ/kg | ≥ 130 GJ/kg |
| LEO | 57 MJ/kg | 900 MJ/kg | ≥ 130 GJ/kg |
| Voyager 1 (17 000 000 km od Zeme) | 23 J/kg | 8 MJ/kg | ≥ 130 GJ/kg |
| 0,1 svetelného roku od Zeme | 0.4 J/kg | 140 kJ/kg | ≥ 130 GJ/kg |

Potenciál je polovica štvorca únikovej rýchlosti, Φ=vesc2/2, teda úniková rýchlosť vesc=sqrt(2\*Φ).

## Referencie

## Zdroje

|  |  |
| --- | --- |
|  | Fyzikálny portál Astronomický portál Kozmonautický portál |

* *Tento článok je čiastočný preklad článku na českej a anglickej Wikipédii.*
# Amerigo Vespucci

|  |
| --- |
| Amerigo Vespucci |
| obchodník, cestovateľ a kartograf |
|  |
| Narodenie | 9. marec 1451 alebo 1454 Florencia, Florentská republika (dnešné Taliansko) |
| Úmrtie | 22. február 1512 (57 alebo 60 rokov) Sevilla, Kastílska koruna (dnešné Španielsko) |
| Podpis |  |
| Odkazy |
| Projekt Gutenberg | Amerigo Vespucci (plné texty diel autora) |
| Commons |  Amerigo Vespucci |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Biografický portál |

 |

**Amerigo Vespucci** (\* 9. marec 1451 alebo 1454, Florencia – † 22. február 1512, Sevilla) bol taliansky obchodník, cestovateľ a kartograf.

Narodil sa do bohatej florentskej rodiny. V rokoch 1499 – 1502 podnikol dve plavby pri ktorých preskúmal východné pobrežie Južnej Ameriky. Pri druhej plavbe zistil, že Južná Amerika siaha oveľa ďalej, než bolo Európanom dovtedy známe. Toto zistenie ho doviedlo k odvážnemu tvrdeniu, že táto zem je súčasťou kontinentu. Mnoho moreplavcov a bádateľov si myslelo, že cez Atlantický oceán doplávajú do Ázie. V roku 1499 Vespucci preskúmal severovýchodnú časť Južnej Ameriky, druhú cestu vykonal roku 1501 a zistil, že objavil nový kontinent.

Nemecký kartograf Martin Waldseemüller pomenoval na počesť Ameriga Vespucciho nový svetadiel Amerika.

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Amerigo Vespucci**

## Zdroj

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Amerigo Vespucci na anglickej Wikipédii.*
# Gyroskop

Gyroskop
Rotujúci gyroskop, zotrvačník (žltý disk) si udržiava stále rovnakú orientáciu, bez ohľadu na vonkajší pohyb vonkajšieho rámu
**Gyroskop** je zariadenie na meranie, alebo udržiavanie rovnakej orientácie, resp. rovnakého smeru. Prístroj využíva zákon zachovania momentu hybnosti.

Hlavnou súčasťou gyroskopu je zotrvačník (rotor) diskového tvaru, ktorý je upevnený na oske, a oska je zase upevnená na otočných kĺboch v ďalšom vonkajšom ráme (pozri obrázok). Teleso zotrvačníka sa môže voľne pohybovať okolo svojej osi všetkými smermi. Po roztočení zotrvačníka, dostáva zvláštnu vlastnosť, zotrvačník si udržiava stále rovnaký smer, aj keď puzdro, v ktorom je uložený zotrvačník, budeme otáčať ľubovoľným smerom. Tento jav sa volá gyroskopická zotrvačnosť alebo moment zotrvačnosti. Ak zotrvačník nerotuje veľkou rýchlosťou, uvedená vlastnosť sa neprejaví. Ak zotrvačník nastavíme do zvislej polohy (jeho os prechádza vodorovne) tak, že jeden koniec smeruje na sever a druhý na juh a následne zotrvačník roztočíme, po dlhšom čase sa nám smer zotrvačníka začne vychyľovať voči pôvodnému smeru sever – juh. V skutočnosti sa neodchýlilo smerovanie zotrvačníka ale otočenie Zeme. Ak tento pokus uskutočníme na rovníku, odchýlka bude presne 360 stupňov za 24 hodín. Na severnom póle by nebola žiadna odchýlka.

## Iné projekty

CommonsWikislovník* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Gyroskop Wikislovník ponúka heslo **Gyroskop**

## Externé odkazy

* www.gyroscopes.org Podrobná webstránka o gyroskopoch (anglicky)