Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Duchovenstvo

**Duchovenstvo** (iné názvy: **klérus, klerici, duchovní, duchovný stav**) je súhrn osôb vykonávajúcich náboženské funkcie v určitej cirkvi ako povolanie.

Pojem pôvodne pochádza z kresťanského náboženstva, ale dnes sa analogicky používa aj na iné náboženstvá.

V marxistickej historiografii je to privilegovaný stav feudálnej spoločnosti, ktorého vládnuce postavenie sa opieralo o vlastníctvo rozsiahlych pozemkových
fondov.

## Katolíci

Z pohľadu katolíkov je to súhrn osôb, ktoré boli predmetom zvláštneho svätenia, majú duchovnú moc, ktorú ostatní veriaci nemajú, a sú hierachicky organizovaní podľa istých princípov. Na čele hierarchie stojí pápež. Duchovným sa môže stať len katolícky kresťan mužského pohlavia.

Podľa súčasných predpisov je klerikom len absolvent vysvätenia za diakona, kňaza alebo biskupa. Podľa starších predpisov (do roku 1972) sa za klerikov považovali osoby, ktoré prijali tonzúru, štvoricu nižších svätení (dverník, lektor, exorcista, akolyta) a poddiakonát.

### Členovia duchovenstva

Pápež, prvý biskup a následník apoštola Petra, odvodzuje svoju autoritu z Kristovej vôle. Je biskupom rímskej diecézy a kontroluje dianie v katolíckej cirkvi. Sídli vo Vatikáne.

Kardináli volia pápeža a sú jeho poradcami. Pôsobia po celom svete a informujú pápeža o potrebách cirkvi.

Biskupi, následníci apoštolov, sú zodpovední za miestne cirkvi. Pápež ich občas zvoláva na zhromaždenia – koncily, a tam rozhodujú o ďalšej orientácii svetovej cirkvi. Posledný bol Druhý vatikánsky koncil. Súhrn biskupov vytvára episkopát.

Katolícki kňazi sú v stálom kontakte s laikmi. Od 10. storočia sú rímskokatolícki kňazi viazaní celibátom.

Rehoľníci a rehoľníčky sa z vernosti k evanjeliu zriekajú sveta a venujú sa modlitbe. Dobrovoľne prijímajú chudobu a poslušne idú tam, kam ich pošlú ich predstavení. Podľa cirkevného práva platného do roku 1983 sa niekedy zaraďovali do kléru ako špecifická skupina, inokedy nie. Od roku 1983 sa zaraďujú do kléru len tí rehoľníci, ktorí sú diakonmi, kňazmi alebo biskupmi.

## Externé odkazy

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
# Európska ľudová strana

Toto je článok o európskej politickej strane. O frakcii v Európskom parlamente pozri *Skupina Európskej ľudovej strany.*

|  |
| --- |
| Európska ľudová strana |
|  |
| Základné informácie |
| Skratka | EPP EĽS |
| Založenie | 8. júl 1976 |
| Prezident | Donald Tusk (PL) |
| Poslancov | 182 (EP 2019) |
| Volebný výsledok | 21,0 % (2019) |
| Ideológie | konzervativizmus liberálny konzervativizmus kresťanská demokracia pro-europanizmus |
| Politické spektrum | stredopravica |
| Medzinárodné organizácie |
| Skupina Európskeho parlamentu | Skupina Európskej ľudovej strany |
| Medzinárodné organizácie | Centristická demokratická internacionála, Medzinárodná demokratická únia |
| Ďalšie informácie |
| Mládežnícka organizácia | Mládež Európskej ľudovej strany |
| Študentská organizácia | Európski demokratickí študenti |
| Ženská organizácia | Ženy Európskej ľudovej strany |
| Sídlo | Rue du Commerce /Handelsstraat 10 Brusel, Belgicko |
| Farby |      Modrá |
| Web | www.epp.eu |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Politický portál |

 |

**Európska ľudová strana** (angl. European People's Party, skr. **EPP** alebo **EĽS**) je najväčšia európska politická strana založená v roku 1976 kresťanskodemokratickými stranami. Jej členovia sú predovšetkým pravicovo orientované konzervatívne, liberálnokonzervatívne a kresťanskodemokratické strany. Jej mládežníckou organizáciou je Mladá Európska ľudová strana.

Strana bola založená 8. júla 1976 Talianom Alcide De Gasperim. EPP je od roku 1999 nepretržite najväčšou stranou v Európskom parlamente, po eurovoľbách v roku 2019 ju zastupuje 182 europoslancov. Súčasný prezident strany je od novembra 2019 poľský politik Donald Tusk, ktorý nahradil Francúza Josepha Daula.

Na Slovensku sa zo strán zastúpených v Európskom parlamente k Európskej ľudovej strane v roku 2019 hlásili tieto strany: Kresťanskodemokratické hnutie, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (do roku 2019 v strane AECR/ECPM) a SPOLU – občianska demokracia (členstvo od 2019). Hlásia sa k nej tiež MOST – HÍD a Strana maďarskej komunity – Magyar Közösség Pártja, ktoré ale nemajú zastúpenie v Európskom parlamente. V minulosti bolo členom EĽS tiež SDKÚ-DS.

## Referencie

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Európska ľudová strana**

## Externé odkazy

* oficiálne webové sídlo strany

## Zdroj

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Evropská lidová strana na českej Wikipédii.*
# Európske obranné spoločenstvo

**Európske obranné spoločenstvo** (**EOS**) bol návrh vojenského paktu, ktorý v roku 1950 inicioval francúzsky predseda vlády René Pleven (vychádzal z tzv. Plevenovho plánu) v reakcii na americké výzvy na znovuvyzbrojenie západného Nemecka. Tie sa vystupňovali po vypuknutí vojny na Kórejskom polostrove, ktorá bola vnímaná ako možný predobraz sovietskej agresie v Európe. Jean Monnet sa obával, aby nemecké vyzbrojenie neznamenalo koniec nemeckého záujmu na vytvorení Európskeho spoločenstva pre uhlie a oceľ.

Francúzskym zámerom bolo vytvorenie európskej armády, pretože Francúzi boli proti často skloňovanej alternatíve, ktorou bolo pristúpenie západného Nemecka do NATO, kde mal byť naplno využitý vojenský potenciál západného Nemecka v prípade konfliktu s východným blokom. Dôvodom francúzskych obáv bol medzivládny charakter NATO a nemožnosť priamej kontroly nad svojimi členmi a teda aj Nemeckom. Európske obranné spoločenstvo malo zahŕňať tzv. Šestku - západné Nemecko, Francúzsko, Taliansko a krajiny Beneluxu. Zmluva o Európskom obrannom spoločenstve bola podpísaná 27. mája 1952, ale nikdy nevstúpila do platnosti pre jej zablokovanie vo francúzskom Národnom zhromaždení v roku 1954.

## Pozri aj

* Európske politické spoločenstvo

## Externé odkazy

* Článok o EOS na stránke europskaunia.sk Archivované 2013-10-23 na Wayback Machine
* Časopis Journal of European integration history, 2 články o EOS, strany 51-85 (po anglicky)

## Zdroj

* Petr Fiala; Markéta Pitrová. *Evropská unie*. 2. vyd. Brno: Centrum pro studium demokracie a kultury, 2009. 803 s. ISBN 978-80-7325-180-2.
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Evropské obranné společenství na českej Wikipédii.*
# Hranica chudoby

Mapa zobrazujúca percento populácie žijúce pod hranicou chudoby
**Hranica chudoby** je minimálna úroveň príjmov, ktorá je potrebná na dosiahnutie adekvátnej životnej úrovne v danej krajine. V praxi je úroveň definujúca hranicu chudoby omnoho vyššia vo vyspelých krajinách ako v rozvojových krajinách.

Takmer všetky spoločnosti majú občanov žijúcich v chudobe. Hranica chudoby je dôležitý ekonomický nástroj na určenie počtu takýchto ľudí a posudzovanie sociálno-ekonomických reforiem ako blahobytu a podpory v nezamestnanosti na elimináciu chudoby.
# Mierne pásmo

Klimatické pásma na Zemi:
Mierne pásmo (zelená), subpolárne pásmo (fialová)
**Mierne podnebné pásmo** čiže **mierna šírka** sú oblasti s miernym podnebím. Mierne šírky ležia medzi oblasťami so subtropickým podnebím a oblasťami so subpolárnym podnebím. Na severnej pologuli ležia mierne šírky medzi 40° a 60° severnej zemepisnej šírky, v Európe siaha mierne podnebie až k polárnemu kruhu. Na južnej pologuli ležia mierne šírky medzi 40° a 50° južnej zemepisnej šírky.

V miernych šírkach prebieha rýchla výmena vzduchových hmôt a tlakových útvarov. Všeobecne sú mierne šírky najviac pod vplyvom polárnej vzduchovej hmoty a prevládajúcich západných vetrov. Pre mierne pásmo je charakteristické striedanie štyroch ročných období.

Podľa Alisovovej klasifikácie podnebie je na severnej pologuli mierne podnebný pásmo obmedzené z južnej strany letnou polohou polárneho frontu a zo severnej strany zimnou polohou arktického frontu.

Ďalej môže byť podnebie miernych šírok rozdelené na 4 typy: pevninské (kontinentálne), oceánske, západných brehov pevnín a východných brehov pevnín (monzúnové).

## Biotop

V miernych šírkach sa vyskytujú zmiešané lesy, ihličnaté lesy a stepi, ale tiež púšte. V miernych šírkach sa pestuje: pšenica, jačmeň, raž, ovos, zemiaky, cukrová repa, vínna réva atď.

## Mestá miernych šírok

Severná pologuľa
* Londýn, Spojené kráľovstvo
* Praha, Česko (50° sz š.)
* Paríž, Francúzsko
* Moskva, Rusko
* Peking, Čína
* Montreal, Kanada
* Seattle, Washington, Spojené štáty americké
* Vancouver, Britská Kolumbia, Kanada

Južná pologuľa
* Comodoro Rivadavia, Argentína
* Punta Arenas, Čile
* Christchurch, Nový Zéland
* Hobart, Tasmánia, Austrália

## Literatúra

* Netopil, Rostislav, a kol. *Fyzická geografia I.* Praha : SPN, 1984. S. 124-125, 130-131.

## Zdroj

|  |  |
| --- | --- |
|  | Biologický portál Astronomický portál Portál slnečná sústava Geovedný portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Mírný podnebný pás na českej Wikipédii.*
# Guyanské stredisko pre vesmír

Štartovacia rampa pre rakety Ariane 5
Mapa kozmodrómu
**Guyanské stredisko pre vesmír** (alebo **Kourou**, vysl. *kuru*) je kozmodróm, ktorý leží blízko mesta Kourou vo Francúzskej Guyane.

Zariadenie je v činnosti od roku 1968. Poloha v blízkosti mesta Kourou je mimoriadne výhodná na vybudovanie kozmodrómu z dôvodu blízkosti rovníka, a preto, že raketu štartujú nad more. Z kozmodrómu sú vypúšťané družice a sondy Európskej kozmickej agentúry (ESA), Národného strediska pre kozmický výskum (CNES), ale aj satelity komerčnej firmy Arianespace.

Miesto na stavbu zariadenia bolo vybrané v roku 1964 a Francúzsko si tu vybudovalo svoj kozmodróm. Keď bola v roku 1975 založená Európska vesmírna agentúra, Francúzsko ponúklo novovzniknutej agentúre Guyanské kozmické centrum na používanie. Komerčné štarty sa predávajú tiež mimoeurópskym agentúram. ESA hradí dve tretiny rozpočtu kozmodrómu a financuje tiež rozširovanie a úpravy komplexu pri vývoji nosičov Ariane. Pozemný segment sa skladá z budov pre prípravu rakiet a satelitov, štartovacieho zariadenia a závodu na výrobu paliva.

Kourou leží približne 500 km severne od rovníka, na 5°8´ severnej šírky. Na tejto zemepisnej šírke pridáva zemská rotácia rakete rýchlosť 460 m/s, pokiaľ štartovná trajektória smeruje na východ. Preto sa dá satelit ľahšie dopraviť na obežnú dráhu.

Protipožiarne zabezpečenie rieši Parížska požiarna brigáda. Bezpečnosť zabezpečujú jednotky francúzskych žandárov (Gendarmerie) spolu s 3. pechotným plukom francúzskej cudzineckej légie a ďalšími vojenskými jednotkami.

## Referencie

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Guyanské stredisko pre vesmír**

|  |  |
| --- | --- |
|  | Kozmonautický portál Francúzsky portál |
# Boris Vian

|  |
| --- |
| Boris Vian |
| francúzsky spisovateľ, básnik a hudobník |
|  |
| Narodenie | 10. marec 1920 Ville-d’Avray, Francúzsko |
| Úmrtie | 23. jún 1959 (39 rokov) Paríž, Francúzsko |
| Odkazy |
| Webstránka | borisvian.org |
| Commons |  Boris Vian |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Literárny portál  Francúzsky portál  Biografický portál |

 |

**Boris Vian** (\* 10. marec 1920, Ville-d’Avray, Francúzsko – † 23. jún 1959, Paríž) bol francúzsky spisovateľ, básnik a hudobník píšuci tiež pod pseudonymom *Vernon Sullivan*.

Vzdelával sa na École Centrale Paris. V rokoch 1941 – 1946 pracoval ako inžinier v Association Française de Normalisation. Od roku 1952 bol členom College of Pataphysicians. Od roku 1954 pôsobil ako umelecký riaditeľ vydavateľstva Philips Recording Co., po piatich rokoch prešiel do Barclay Recording Co.

Jeho práce boli často veľmi kontroverzné, ale jeho písanie a hranie jazzových piesní mu získali obdiv od mnohých slávnych mien.

## Dielo

### Romány

#### Vydané pod vlastným menom

* *Motolica a planktón* (*Vercoquin et le plancton*, 1946)
* *Pena dní* (*L'Écume des jours*, 1947)
* *Jeseň v Pekingu* (*L'Automne à Pékin*, 1947)
* *Červená tráva* (*L'Herbe rouge*, 1950)
* *Trhač srdca* (*L'Arrache-cœur*, 1953)

#### Vydané pod pseudonymom Vernon Sullivan

* *Napľujem na vaše hroby* (*J'irai cracher sur vos tombes*, 1946)
* *Všetci mŕtvi majú rovnakú kožu* (*Les morts ont tous la même peau*, 1947)
* *Zabijeme všetkých netvorov* (*Et on tuera tous les affreux*, 1948)
* *Ony si to neuvedomujú* (*Elles se rendent pas compte*, 1950)

#### Vydané posmrtne

* *Rozruch v Andénach* (*Trouble dans les andaines*, 1966)

### Zbierky poviedok

* *Mravce* (*Les Fourmis*, 1949)
* *Podšité chvíle* (*Les Lurettes fourrées*, 1962)
* *Vlkolak* (*Le Loup-garou*, 1970)
* *Dušpastier z plavárne* (*Le Ratichon baigneur*, 1981)

### Divadelné hry

* *Olovrant generálov* (*Le Goûter des généraux*, 1965)

## Pozri aj

* Existencializmus

## Iné projekty

WikicitátyCommons* Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Boris Vian Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Boris Vian**

## Externé odkazy

* Boris Vian v Internet Movie Database (po anglicky)
# Cannes

|  |
| --- |
| Cannes |
| mesto |
|  |
|

|  |
| --- |
|  Erb  |

 |
| Štát |  Francúzsko |
| Región | Provence-Alpes-Côte d’Azur |
| Departement | Alpes-Maritimes |
| Obvod | Grasse |
|  |
| Súradnice | ﻿ / ﻿ |
| Najvyšší bod |  |
|  - výška | 260 m n. m. |
| Najnižší bod |  |
|  - výška | 0 m n. m. |
|  |
| Rozloha | 19,62 km² (1 962 ha) |
|  |
| Obyvateľstvo | 72 607 |
| Hustota | 3 700,66 obyv./km² |
|  |
| Časové pásmo | SEČ (UTC+1) |
|  - letný čas | SELČ (UTC+2) |
| PSČ | 06400 |
| INSEE | 06029 |
|  |
|

 Poloha mesta Cannes
 |
| Wikimedia | © OpenStreetMap Interaktívna mapa mesta  |
|  |
| **Wikimedia Commons:**  Cannes |
| **Webová stránka:**  cannes.fr |
| **OpenStreetMap:** mapa |
|  |
| **Portály, ktorých súčasťou je táto stránka:**

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Geografický portál  Francúzsky portál |

 |
|  |

**Cannes** je francúzske mesto, ktoré sa nachádza v departemente Alpes-Maritimes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.

Historické jadro na vrchu Le Suquet je veľmi skromné, no od druhej polovice 19. storočia sa pôvodne rybársky prístav so 4 500 obyvateľmi menil na moderné kúpele a boli postavené luxusné hotely lemujúce promenádu La Croisette. Od roku 1946 sa tu každoročne v máji koná Medzinárodný filmový festival Cannes vo Festivalovom paláci.

## Poloha

Mesto má rozlohu 19,62 km². Najvyšší bod je položený 260 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

## Obyvateľstvo

Počet obyvateľov je 72 607 (2011).

Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov.

Zdroje: INSEE

## Osobnosti mesta

* Victor Cousin (\* 1792 – † 1867), filozof a politik
* Prosper Mérimée (\* 1803 – † 1870), spisovateľ
* Alexis de Tocqueville (\* 1805 – † 1859), historik a mysliteľ
* Louis Blanc (\* 1811 – † 1882), historik a socialistický politik
* Léon-Philippe Teisserenc de Bort (\* 1855 – † 1913), meteorológ
* Charles Vanel (\* 1892 – † 1989), herec
* Gabriel Chevallier (\* 1895 – † 1969), spisovateľ
* Klaus Mann (\* 1906 – † 1949), nemecký spisovateľ, dramatik a novinár
* Jacques Lucien Monod (\* 1910 – † 1976), biochemik, mikrobiológ a molekulárny genetik
* Jean Marais (\* 1913 – † 1998), herec
* Édith Piaf (\* 1915 – † 1963), šansoniérka
* Terence Young (\* 1915 – † 1994), režisér
* Gérard Philipe (\* 1922 – † 1959), herec
* Claude Bolling (\* 1930 – † 2020), jazzový pianista, skladateľ a aranžér
* infantka Maria del Pilar, vojvodkyňa z Badajozu (\* 1936), sestra španielskeho kráľa Juana Carlosa I.
* Zinedine Zidane (\* 1972), bývalý futbalista

## Partnerské mestá

|  |  |
| --- | --- |
| * Acapulco, Mexiko
* Beverly Hills, USA
* Florencia, Taliansko
* Gstaad, Švajčiarsko
* Kensington a Chelsea, Veľká Británia
* Khemisset, Maroko
* Kuvajt, Kuvajt
 | * Madrid, Španielsko
* Moskva, Rusko
* Papeete, Francúzska Polynézia
* Québec, Kanada
* Sanya, Čína
* Šizuoka, Japonsko
* Tel Aviv, Izrael
 |

## Referencie

## Pozri aj

* Zoznam obcí departementu Alpes-Maritimes

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Cannes**

## Externé odkazy

* Oficiálna stránka Archivované 2012-03-05 na Wayback Machine
# Hauts-de-France

**Hauts-de-France**| Symboly |
| --- |
| **Vlajka** | **Znak** |
| Mapa |
|  |
| poloha Hauts-de-France vo Francúzsku |
| Administratíva |
| **Prefektúra:** | Lille |
| **Predseda regionálnej rady:** | Xavier Bertrand |
| **Departementy:** | 5 |
| **Obvodov:** | 26 |
| **Kantónov:** | 145 |
| **Obcí:** | 3 838 |
| Štatistika |
| **Rozloha:** | 31 813 km² |
| **Počet obyvateľov:** | 5 987 883 obyv. (2012) |
| **Hustota zaľudnenia** | 188,2 obyv./km² |

**Hauts-de-France** je jeden z 13 metropolitných regiónov Francúzska. Vznikol 1. januára 2016 zlúčením dvoch bývalých regiónov Nord-Pas-de-Calais a Pikardia. Správnym strediskom regiónu je mesto Lille.

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hauts-de-France**

## Externé odkazy

* Oficiálna stránka Archivované 2016-08-25 na Wayback Machine

## Zdroj

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hauts-de-France na českej Wikipédii.*

|  |  |
| --- | --- |
|  | Francúzsky portál |
# Saratovská oblasť

Poloha
**Saratovská oblasť** je oblasť a federálny subjekt Ruskej federácie. Nachádza sa v Povolžskom federálnom okruhu.

Má rozlohu 100 200 km² a žije tu 2,67 milióna obyvateľov (podľa sčítania z roku 2002). Hlavným mestom oblasti je Saratov.

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Saratovská oblasť**

|  |  |
| --- | --- |
|  | Ruský portál |
# Francesco Bartolomeo Rastrelli

|  |
| --- |
| Francesco Bartolomeo Rastrelli |
|  |
| Narodenie | 1700 Paríž, Francúzsko |
| Úmrtie | 29. apríl 1771 Petrohrad, Rusko |
| Odkazy |
| Commons |  Francesco Bartolomeo Rastrelli |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Biografický portál |

 |

**Francesco Bartolomeo Rastrelli** (rus. Франческо Бартоломео Растрелли; \* 1700, Paríž, Francúzsko – † 1771, Petrohrad, Rusko) bol ruský architekt taliansko-francúzskeho pôvodu, predstaviteľ ukrajinského a ruského baroka.

## Životopis

Narodil sa v Paríži ako syn talianskeho sochára a architekta Carla Bartolomea Rastrelliho (1675 – 1744). Do Ruska prišiel v roku 1715 spolu so svojim otcom. Vo svojich stavbách kombinoval posledné trendy talianskeho baroka s tradičným moskovským štýlom. Staval v typickom, veľmi bohatom a majestátnom štýle neskorého baroka.

Jeho prvým dôležitým poverením bola ponuka na výstavbu paláca pre bývalého vládcu Moldavska, princa Dmitrija Kantemira. Po nástupe Alžbety I. na ruský trón sa stal obľúbeným dvorným architektom. Medzi jeho stavby patria napríklad Zimný palác v Petrohrade, postavený v rokoch 1754 – 1762 alebo Katarínsky palác v cárskej rezidencii Carskoje Selo (oba paláce sú známe extravagantnou nádherou a bohatstvom výzdoby), Stroganovov palác v Petrohrade, Kostol svätého Ondreja a Mariánsky palác v Kyjeve (teraz slávnostné sídlo ukrajinského prezidenta), Letný palác v Petrohrade (postavený 1741, zničený 1797) či Rundalský palác a Jelgavský zámok v dnešnom južnom Lotyšsku. Okrem toho v roku 1723 vytvoril bronzovú bustu Petra I. Veľkého.

## Diela

* Palác Rundalen, Lotyšsko
* Palác Jelgava, Lotyšsko
* Chrám svätého Ondreja v Kyjeve
* Zimný palác, Petrohrad

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Francesco Bartolomeo Rastrelli**
# Chersonská oblasť

|  |
| --- |
| Chersonská oblasť (Херсонська область) |
| oblasť |
|  Chersonská oblasť na Ukrajine (klikacia mapa) |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  Vlajka  |  Erb  |

 |
| Štát |  Ukrajina |
|  |
| Hlavné mesto |  Cherson  |
|  |
| Rozloha | 28 461 km² (2 846 100 ha) |
|  |
| Obyvateľstvo | 1 099 200 (*1.1.2009*)  |
| Hustota | 38,62 obyv./km² |
|  |
| Časové pásmo | UTC + 2 |
|  - letný čas | UTC + 3 |
| Telefónna predvoľba | +380-55 |
| Kód ISO 3166-2 | UA-65 |
|  |
| Administratívne člen. | - |
| Rajóny (Okresy) | 18 |
|  |
|  Interaktívna mapa
 |
|  |
| **Wikimedia Commons:**  Kherson Oblast |
| **Webová stránka:**  www.oda.kherson.ua |
|  |
| **Portál, ktorého súčasťou je táto stránka:**

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Geografický portál |

 |
|  |

**Chersonská oblasť** je jedna z 24 administratívnych oblastí Ukrajiny. Má rozlohu 28 461 km² a žije tu 1,126 milióna obyvateľov (podľa sčítania z roku 2006). Hlavným mesto oblasti je Cherson.

V dôsledku vojny na Ukrajine je časť oblasti pod kontrolou ruskej armády. 30. septembra 2022 ruský prezident Vladimir Putin oznámil anexiu štyroch ukrajinských oblastí vrátane Chersonskej. Tento krok bol z väčšej časti medzinárodnou komunitou odsúdený a jediná členská krajina OSN, ktorá túto anexiu uznala, je Severná Kórea.

## Administratívne členenie

* Beryslavskyj rajon
* Bilozerskyj rajon
* Velykolepetyskyj rajon
* Velykooleksandrivskyj rajon
* Verchňorohačyckyj rajon
* Vysokopiľskyj rajon
* Heničeskyj rajon
* Holoprystansyj rajon
* Hornostajivskyj rajon
* Ivanivskyj rajon
* Kalančackyj rajon
* Kachovskyj rajon
* Nyžňosirohozkyj rajon
* Novovoroncovskyj rajon
* Novotrojickyj rajon
* Oleškivskyj rajon
* Skadovskyj rajon
* Čaplynskyj rajon

## Referencie

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Chersonská oblasť**

## Externé odkazy

* Oficiálne stránky oblasti Archivované 2005-03-07 na Wayback Machine (po ukrajinsky) (po rusky) (po anglicky)
* Херсонська обласна рада (po ukrajinsky)
# Stopa (jednotka dĺžky)

**Stopa** je historická jednotka dĺžky, predstavujúca dĺžku ľudského chodidla. V závislosti od prameňov sa pohybuje od 25 – 34 cm. V súčasnosti sa zvyčajne používa iba anglo-americká (imperiálna) stopa, dĺžka ktorej sa rovná 0,30480 metra, 12 palcov alebo 0,3333 yardu. V letectve sa bežne používa na určovanie výšky letu.

1. júla 1959 sa definovala dĺžka 1 yardu v USA a krajinách Spoločenstva národov, ako 0,9144 metra. Od tejto dĺžky sa odvíja aj dĺžka angloamerickej stopy, ktorá sa určuje ako 1/3 yardu. Angloamerická stopa má odvtedy 0,3048 metra. Táto nová definícia o 2 milióntiny skrátila stopu, ktorá sa používala predtým v USA a o 1,7 ppm sa predĺžil jej britský ekvivalent.

## Referencie
# Wu-chan

Wu-chan
**Wu-chan** (čín. 武汉, 武漢, pchin-jin: *Wǔhàn*) je hlavné mesto čínskej provincie Chu-pej a najľudnatejšie mesto v strednej Číne. Má rozlohu 8 494,00 km² a žije tu 11,08 milióna obyvateľov, v metropolitnej oblasti 6,1 milióna.

Mesto je podľa niektorých názorov epicentrum vzniku nového typu koronavírusu, ktorý sa následne rozšíril v Číne a po celom svete. Podrobnosti o chorobe pozri v článku COVID-19.

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Wu-chan**