# Brušný týfus

|  |
| --- |
| Brušný týfus |
|  Ružové škvrny na hrudi pacienta s brušným týfusom.

---

 |
| Klasifikácia |
| MKCH-10 | A01: Brušný týfus a paratýfusy (odkaz) |
|

---

 Pozri aj Medicínsky portál |

**Brušný týfus** (lat. *typhus abdominalis*) je ťažké septické ochorenie, ktorého pôvodcom je gramnegatívna baktéria *Salmonella typhi*.

## Klasifikácia

* A01: Brušný týfus a paratýfusy
	+ A01.0: Brušný týfus (Infekcia zapríčinená Salmonella typhi)

## Zdroj, spôsob nákazy a prenos infekcie

Zdrojom nákazy je výhradne človek – chorý alebo (oveľa častejšie) bacilonosič, u ktorého salmonela prežíva v žlčníku alebo vylučovacom systéme. Prenos nákazy je najčastejšie fekáliami kontaminovanou vodou (pitie alebo konzumácia takouto vodou zavlažovanej zeleniny). K ďalším možnostiam patrí priamy kontakt s chorou osobou (zdravotnícky personál). Vstupnou bránou infekcie je tráviaci trakt.

## Imunita

Imunita proti salmonelám je bunkového typu. Protilátky nemajú ochranné vlastnosti (výnimkou je protilátka proti Vi antigénu).

## Inkubačná doba

Inkubačná doba je 7 až 21 dní, najčastejšie 14 dní.

## Klinické príznaky

Spočiatku sa objavujú nešpecifické príznaky – nechutenstvo, únava, horúčka, zvracanie a bolesť hlavy. V tejto fáze môže byť ochorenie zamenené za chrípku. Hnačka môže ale nemusí byť. Ako sa ochorenie rozvíja, človek sa stáva ospalým a môže začať blúzniť (najmä v noci).

Do určitej miery typickým pre toto ochorenie je charakter zmien teploty. V prvom týždni ochorenia teplota stúpa schodovito (*stadium incrementi*), v nasledujúcich dvoch týždňoch sa udržuje stabilne na vysokých hodnotách (*febris continua*) a v štvrtom týždni postupne klesá (*stadium decrementi*).

K ďalším pomerne typickým príznakom patrí povlak na jazyku v tvare písmen V alebo W. Objavuje sa bronchitída (zápal priedušiek), bradykardia (spomalenie činnosti srdca – ďalší pomerne typický príznak, paradoxný vzhľadom na vysokú horúčku), hepatosplenomegalia (zväčšenie sleziny a pečene), meteorizmus (nafukovanie). Okolo 10. dňa akútneho ochorenia sa zjavuje typická ružová vyrážka (*roseola typhosa*) na bruchu a po bokoch hrudníka. V 2. a 3. týždni sa objavuje hnačka žltozelenej farby, vzhľadom pripomínajúca hrachovú polievku. V 4. týždni všetky príznaky relatívne rýchlo ustupujú.

Okrem vyššie popísaného typického priebehu existujú i miernejšie formy ochorenia:

* tzv. *ambulantný týfus*, ktorý pacient zvyčajne prechodí
* *abortívny týfus*, trvá len 2 týždne

A naopak, existuje i ťažká forma ochorenia – tzv. *hypertoxický týfus*, pri ktorom pacient zomiera do troch dní na prudkú sepsu s príznakmi zlyhania srdcovo-cievneho systému.

## Komplikácie

* Perforácia (prederavenie) tenkého čreva – najzávažnejšia komplikácia, zvyčajne v 3. týždni – prejaví sa náhlym poklesom horúčky a krvného tlaku, neskôr príznakmi peritonitídy.
* Krvácanie do čriev s následnou melénou.
* Myokarditída
* Preležaniny (dekubity)
* Zápal žlčníka (cholecystitída)
* Pneumónia (zápal pľúc)
* Zápal žíl (tromboflebitída)
* Vzácne relaps (návrat) ochorenia

## Diagnostika

* Krvný obraz: leukopénia, aneozinofília, mierne zrýchlená sedimentácia
* Moč: často albuminúria z horúčky

Základom je kultivačné vyšetrenie krvi (tzv. hemokultivácia) a stolice. Nepriama diagnostika využíva protilátky proti O, H a Vi antigénom. Pozitívny titer je vyšší ako 1:80, objavuje sa na začiatku 2. týždňa ochorenia.

## Diferenciálna diagnostika

Paratýfus A, paratýfus B, salmonelóza, iné horúčkovité ochorenia.

## Prevencia

Inaktivované vakcíny s rôznym spôsobom podávania k imunite neviedli. Účinné sú živé očkovacie látky (metabolicky defektné mutantné kmene), ktoré aktivujú bunkovú imunitu.

## Liečba

### Akútne ochorenie

Liečba je antibiotická. Pôvodne veľmi dobrá citlivosť na chloramfenikol už dnes nie je samozrejmosťou – stúpa počet rezistentných kmeňov. Naďalej je však toto antibiotikum v prípade citlivosti liekom prvej voľby. Podáva sa v dávke 50 mg na kilogram hmotnosti každých 6 hodín. Pri ťažkých infekciách treba pri začatí liečby počítať s rizikom náhleho uvoľnenia veľkého množstva endotoxínu z uhynutých baktérií a možným endotoxínovým šokom. Preto sa odporúča začať liečbu s polovičnou dávkou a na vypočítanú dávku prejsť postupne v priebehu troch dní. Po poklese horúčky možno dávku zasa pomaly znižovať, liečba však musí trvať 14 dní (prevencia návratu, relapsu, ochorenia).

Okrem chloramfenikolu možno použiť i ampicilín (100 mg/kg/24 hod), kotrimoxazol alebo chinolóny (najmä pri rezistencii na chloramfenikol). Pri ťažkom priebehu možno s antibiotikami kratší čas podávať i glukokortikoidy (20 – 40 mg prednizónu denne).

Súčasťou starostlivosti o chorého je i prevencia preležanín; diéta s dostatočným prívodom tekutín, prípadne podávanie infúzii (fyziologický roztok, glukóza, v ťažkých prípadoch i transfúzia).

Pri podozrení na perforáciu čreva treba okamžite zastaviť prívod potravy per os (ústami) a konzultovať stav s chirurgom. Pri krvácaní sa v prípade potreby nahrádzajú straty.

### Nosičstvo

Málokedy je ho možné vyliečiť antibiotikami, potrebné je chirurgické odstránenie žlčníka (cholecystektómia).

## Prognóza

Liečba je nevyhnutná v nemocnici, najmä pre riziko nákazy. Do domáceho ošetrenia je možné pacienta prepustiť až po vyšetrení na nosičstvo (opakovane negatívne vzorky stolice a moču). Ak je vyšetrenie pozitívne, treba pred prepustením informovať hygienika a pacienta ďalej sledovať. Ak pozitivita trvá viac ako pol roka, je dotyčný evidovaný ako chronický bacilonosič, musí dodržiavať špeciálne hygienické opatrenia a má zákaz výkonu niektorých povolaní (najmä v potravinárstve).

Celková práceneschopnosť trvá obvykle 8 až 10 týždňov.

## Zdroje

* Bednář M., Souček A., Vávra J.: Lékařská speciální mikrobiologie a parazitologie, str. 96 – 97, Triton 1994.
* Kolektív autorov: Vademecum medici (Osveta, 1995)