Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Douglas (Man)

|  |
| --- |
| Douglas (man. Doolish) |
| mesto |
|  |
| Korunná dependencia |  Man |
| Sheading | Middle |
| Farnosť | - |
|  |
| Súradnice | ﻿ / ﻿ |
|  |
| Rozloha | 10,1 km² (1 010 ha)  |
|  |
| Obyvateľstvo | 27 935 (*2011*)  |
| Hustota | 2 765,84 obyv./km² |
|  |
|

 Poloha v Spojenom kráľovstve
 |
|

 Poloha na ostrove Man
 |
|  Interaktívna mapa mesta
 |
|  |
| **Wikimedia Commons:**  Douglas, Man |
| **Webová stránka:**  www.douglas.im |
| **OpenStreetMap:** mapa |
|  |
| **Portál, ktorého súčasťou je táto stránka:**

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Geografický portál |

 |
|  |

**Douglas** (man. Doolish) je hlavné a najväčšie mesto ostrova Man, korunnej dependencie britskej koruny v Írskom mori. Douglas bol malým sídlom, až kým vďaka stykom s Liverpoolom v 18. storočí nenastal prudký populačný rast. Ten sa premietol do presunu Tynwaldu, vlády ostrova, z Castletownu do Douglasu. Dnes je Douglas hlavným kultúrnym, ekonomickým, dopravným strediskom ostrova.

## Geografia

Douglas sa nachádza na východe ostrova pri sútoku riek Dhoo a Glass, ktoré vytvárajú rieku *Douglas* vlievajúcu sa do *Douglaského zálivu*.

Mesto je obklopené viacerými mestečkami a dedinami, z nich je najvýznamnejší Onchan na severe (vytvára s Douglasom konurbáciu) a Union Mills ná západe.

### Podnebie

| [skry]Počasie Douglas |
| --- |
| Mesiac | Jan | Feb | Mar | Apr | Máj | Jún | Júl | Aug | Sep | Okt | Nov | Dec | Rok |
| Najvyššia priemerná °C (°F) | 7.2 (45) | 7.2 (45) | 7.8 (46) | 11.1 (52) | 13.9 (57) | 16.1 (61) | 17.2 (63) | 18.3 (65) | 16.1 (61) | 12.8 (55) | 10 (50) | 7.8 (46) | 12,8 (55) |
| Najnižšia priemerná °C (°F) | 3.3 (38) | 2.2 (36) | 3.9 (39) | 5 (41) | 7.2 (45) | 10 (50) | 12.2 (54) | 12.2 (54) | 11.1 (52) | 7.8 (46) | 5.6 (42) | 3.9 (39) | 7,2 (45) |
| Zrážky mm (palce) | 125 (4.92) | 81 (3.19) | 72 (2.83) | 63 (2.48) | 69 (2.72) | 72 (2.83) | 81 (3.19) | 91 (3.58) | 111 (4.37) | 122 (4.8) | 124 (4.88) | 128 (5.04) | 1 149 (45,24) |
| *Zdroj: Douglas Climate information* |

## Obyvateľstvo

Podľa výsledkov sčítania 2011 žije v Douglase 27 395 obyvateľov, čo predstavuje 32,4 % obyvateľstva celého ostrova - 84 497. Vývoj počtu obyvateľov prináša tabuľka

| **Rok** | Zdroj | **Počet obyvateľov** |
| --- | --- | --- |
| 1981 | sčítanie | 19 944 |
| 1986 | sčítanie | 20 368 |
| 1996 | sčítanie | 23 487 |
| 2001 | sčítanie | 25 347 |
| 2006 | sčítanie | 26 218 |
| 2011 | sčítanie | 27 395 |

## Galéria

Pohľad na Douglaský záliv - vidno miestne pamätihodnosti, vrátane veže Castle Mona (v strede).
Panoráma zálivu s výhľadom na more.
## Referencie

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Douglas (Man)**

## Zdroj

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Douglas, Isle of Man na anglickej Wikipédii.*
# Azerbajdžančina

|  |
| --- |
| Azerbajdžančina (Azərbaycan dili, آذربایجان دیلی, Азәрбајҹан дили) |
| Štáty | Azerbajdžan, Irán, Rusko (Dagestan), Gruzínsko, Irak, Turecko |
| Región | Kaukaz |
| Počet hovoriacich | okolo 30 miliónov |
| Klasifikácia | Turkické jazyky
* Oghuzské jazyky
	+ **Azerbajdžančina**
 |
| Písmo | latinka (v Azerbajdžane) perzské písmo (v Iráne) cyrilika (v Rusku) |
| Postavenie |
| Úradný jazyk |  Azerbajdžan  Rusko ( Dagestan) |
| Regulátor | Národná akadémia vied Azerbajdžanu |
| Jazykové kódy |
| ISO 639-1 | az |
| ISO 639-2 | aze |
| ISO 639-3 | aze |
| Wikipédia |
| Adresa | az.wikipedia.org |
| Pomenovanie | Vikipediya, açıq ensiklopediya |
| Pozri aj: Jazyk – Zoznam jazykov |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Jazykový portál |

 |

Rozšírenie azerbajdžančiny
**Azerbajdžančina** (Azəricə, Azərbaycan dili, Азәрбајҹан дили, آذربایجان دیلی) je úradný jazyk Azerbajdžanu.
Azerbajdžansky hovorí 27 až 32 miliónov ľudí (asi 16 až 23 miliónov v Iráne, 8 miliónov v Azerbajdžane a 800 000 v ďalších menších komunitách.) Je to turkický jazyk oghuzskej vetvy blízko príbuzný turečtine ovplyvnený perzštinou a arabčinou.
# Špeciálne protiteroristické jednotky

**Špeciálne protiteroristické jednotky** sú vojenské alebo policajné jednotky zamerané na boj proti terorizmu. Vo väčšine štátov začali v druhej polovici 20. storočia vznikať špeciálne jednotky polície a spravodajských služieb, prípadne aj ozbrojených síl, ktoré vykonávajú operácie v rámci protiteroristickej činnosti. Vytvárali sa v nadväznosti na staršie špeciálne komandá alebo vznikali na úplne nových základoch.

Protiteroristické jednotky majú menší počet členov – spravidla niekoľko desiatok mužov, ktorí sa vyberajú na základe veľmi prísnych kritérií po niekoľkoročnej službe v polícii alebo armáde. Vybavené sú špeciálnymi zbraňami a inou vojenskou technikou a majú aj zvláštny výcvik. Jednotky sa často nasadzujú aj pri zákrokoch proti ťažkým a nebezpečným zločincom, najmä z oblasti organizovaného zločinu, čo čiastočne prispieva k tomu, že v laických kruhoch sa terorizmus často prirovnáva k organizovanej zločinnosti.

## Protiteroristické jednotky

* ALFA - Rusko
* Delta Force (1st Special Forces Operational Detachment-Delta) - USA
* EKO Cobra (Einsatzkommando Cobra) - Rakúsko
* GSG 9 (Grenzschutzgruppe 9 der Bundespolizei) - Nemecko
* GIGN (Groupe d'Intervention de la Gendarmerie Nationale) - Francúzsko
* GIS (Gruppo di Intervento Speciale) - Taliansko
* Hostage Rescue Team - USA
* SAS (Special Air Service) - Spojené kráľovstvo
* URNA (Útvar rychlého nasazení) - Česko
* Útvar osobitného určenia Prezídia Policajného zboru - Slovensko

## Externé odkazy

* Stránka o špeciálnych jednotkách
# Vojnový zločin

Vraždenie civilistov nacistickými oddielmi na Ukrajine po nemeckom vpáde. Chlapec stojaci nad telami svojich príbuzných bol následne zavraždený ranou do tyla. Slarov, Ukrajina, ZSSR. 4. júl 1941.
**Vojnový zločin** je previnenie proti vojnovému právu postihnuteľné podľa medzinárodného (trestného) práva. Prakticky každé previnenie proti vojnovému právu v medzinárodnom konflikte je vojnovým zločinom, naproti tomu v prípade vnútroštátneho konfliktu (napr. občianska vojna) definíciu vojnového zločinu naplňovať nemusí. Hlavnými typmi vojnových zločinov sú prečiny proti vojnovému a medzinárodnému právu ohľadom zaobchádzania so zajatcami a podrobenými civilistami (mučenie, genocída…), spôsobov vedenia bojov (napr. použitie zakázaných zbraní, ako sú chemické zbrane, nášľapné míny) a zločiny proti mieru (napr. príprava útočnej vojny).

Od roku 2002 existuje v Haagu Medzinárodný trestný súd (ICC), ktorý má právo súdiť páchateľov vojnových zločinov, ktoré boli spáchané po dátume jeho založenia. Pôsobnosť Medzinárodného trestného súdu však nie je celosvetová, pretože celý rad štátov proti nemu vyslovila výhrady a odmietla mu podriadiť svojich občanov (napr. USA, Čína, Izrael…) V minulosti boli na popud OSN zriaďované súdy na trestanie vojnových zločinov spáchaných v konkrétnych konfliktoch (Norimberský tribunál, Tokijský tribunál, Medzinárodný trestný tribunál pre bývalú Juhosláviu, Medzinárodný trestný tribunál pre Rwandu).

## Pozri aj

* Vojnové zločiny na území Slovenska počas druhej svetovej vojny

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vojnový zločin**

## Zdroj

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Válečný zločin na českej Wikipédii.*
# Londýnska zmluva (1915)

**Londýnska zmluva z roku 1915** (angl. *Treaty of London*, tal. *Patto di Londra*) bola podpísaná v Londýne 26. apríla 1915 medzi Talianskym kráľovstvom a krajinami Trojdohody (Spojeným kráľovstvom, Francúzskom a Ruskom).

## Obsah zmluvy

Talianske kráľovstvo 26. apríla 1915 podpísalo, a tým aj sľúbilo, že opustí Trojspolok, vstúpi do Trojdohody a že do mesiaca sa zapojí do bojov v prvej svetovej vojne. Taliansko muselo vyhlásiť vojnu Rakúsko-Uhorsku a Nemecku, čo sa uskutočnilo 23. mája 1915. Trojdohoda mnohým spojencom sľúbila odmeny v podobe nových území.

### Sľuby Trojdohody

#### Sľuby Talianskemu kráľovstvu

Talianskemu kráľovstvu mali byť podľa zmluvy pridelené územia ako:

* Terst
* Trento
* Bolzano – Horná Adiža
* Gorica (a menšiu oblasť obývanú Slovincami)
* Istria
* Rijeka
* Zadar
* Dodekanisa
* Vlorë
* časť Dalmácie
* Sazan
* rozdelenie nemeckých kolónii v Afrike medzi Francúzskom, Spojeným kráľovstvom
* a taktiež im sľúbili, že v prípade výhry sa môžu angažovať o časť územia Osmanskej ríše.

#### Sľuby Srbskému kráľovstvu

Srbskému kráľovstvu mali byť podľa zmluvy pridelené územia ako:

* Split
* Pelješac
* ostrov Krk
* južnú časť Dalmácie
* územie Bosny a Hercegoviny
* Báčka
* Slavónsko
* neurčitú časť Albánska

#### Sľuby Čiernej Hore

Čiernej Hore mali byť podľa zmluvy pridelené územia ako:

* Dubrovník
* Shëngjin

## „Tajná zmluva“

Talianske kráľovstvo po prvej svetovej vojne
Londýnska zmluva z roku 1915 mala byť po celý priebeh vojny tajná. Vedeli o nej len krajiny Trojdohody (Francúzsko, Spojené kráľovstvo, Rusko) a Taliansko. Tieto štyri krajiny neoznámili obsah zmluvy ani svojim spojencom, ako bolo Srbsko, či Čierna Hora. Zmluva bola tajná najmä preto, lebo Srbsko a Taliansko mali v niektorých oblastiach rovnaké požiadavky, teda nechceli medzi týmito dvomi spojeneckými krajinami vyvolať konflikt. Keď Talianske kráľovstvo vyhlásilo vojnu Nemecku a Rakúsko-Uhorsku, Trojdohoda uprednostnila Srbsko, čo sa preukázalo po vojne, keď Srbsku pridelili celú Dalmáciu, Zadar a Goricu.

Prvýkrát sa o tejto dohode na verejnosti dozvedeli v Rusku počas Októbrovom prevrate v roku 1917, keď ruské noviny Izvestija zverejnila obsah zmluvy.

## Následky

Po podpísaní Versaillskej zmluvy sa stala *Londýnska zmluva* neplatná, totižto Thomas Woodrow Wilson, vtedajší americký prezident, trval na uznaní nových krajín, aké bolo napríklad aj Česko-Slovensko.

Talianske kráľovstvo napokon nedostalo všetky sľúbené územia, ale len časť z nich. Hranice tejto krajiny sa nezmenili až do roku 1947, do skončenia druhej svetovej vojny.

## Referencie

## Literatúra

* HOWARD, Christopher: "The Treaty of London, 1915" (1941), Dostupné online
* RENZI, William A: *In the Shadow of the Sword: Italy's Neutrality and Entrance into the Great War, 1914-1915,* (1987)
# Anexia

O iných významoch výrazu *Anexia* pozri *Anexia (rozlišovacia stránka)*.
**Anexia** (verbálne substantívum: **anektovanie**, staršie **adnektovanie**, **annektovanie**; z franc. *annexion* od lat. *annectere* – „privádzať“, „pripájať“, od *ad-* – „k“, „do“ a *nectere* – „pliesť“, „spletať“) je násilné pripojenie územia cudzieho štátu alebo jeho časti k územiu iného štátu alebo k štátom na základe násilného obsadenia po víťaznej vojne alebo pod hrozbou ozbrojeného násilia. Koná sa spravidla proti vôli jeho obyvateľstva, čím predstavuje porušenie práva na samourčenie národov.

Podľa čl. 2. ods. 4 Charty Organizácie Spojených národov z 26. júla 1945 je hrozba silou alebo použitia sily proti územnej celistvosti alebo politickej nezávislosti každého štátu pokladané za nezlučiteľné so zásadami Organizácie Spojených národov.

## Príklady

* Texas anektovaný USA – 1848,
* Dominikánska republika anektovaná Španielskom – 1861,
* Havajské ostrovy anektované USA – 1898,
* Bosna a Hercegovina anektovaná Rakúsko-Uhorskom – 1908,
* Kórea anektovaná Japonskom – 1910,
* Cyprus anektovaný Spojeným kráľovstvom – 1914,
* Etiópia anektovaná Talianskom – 1936,
* Rakúsko anektované Nemeckom (anšlus) – 1938,
* východné Poľsko anektované ZSSR – 1939,
* pobaltské štáty a Besarábia anektované ZSSR – 1940,
* Namíbia anektovaná JAR – 1949,
* Tibet anektovaný Čínou – 1949,
* Východný Jeruzalem anektovaný Jordánskom – 1950,
* Východný Timor anektovaný Indonéziou – 1975,
* Východný Jeruzalem anektovaný Izraelom – 1980,
* Golanské výšiny patriace Sýrii anektované Izraelom – 1981,
* Kuvajt anektovaný Irakom – 1990
* Krym anektovaný Ruskom – 2014

## Referencie

## Pozri aj

* secesia
* vojenská okupácia
# Teheránska konferencia

Zľava Stalin, Roosevelt a Churchill v Teheráne
**Teheránska konferencia** (kódové meno *Eureka*) bolo vôbec prvé stretnutie hlavných predstaviteľov ZSSR, USA a Spojeného kráľovstva počas druhej svetovej vojny. Stretnutie Stalina, Roosevelta a Churchilla (tzv. Veľkej trojky) sa konalo 28. novembra – 1. decembra 1943 v iránskom hlavnom meste Teheráne. Na stretnutí sa prejednávali otázky, ktoré do značnej miery rozhodli o povojnovom osude strednej a východnej Európy. Konferencii predchádzala konferencia v Káhire, nasledovala konferencia v Jalte a ešte neskôr v Postupime.

Predmetom rokovaní bola predovšetkým spojenecká stratégia na európskych bojiskách, konkrétne otvorenie západného frontu.
Churchill navrhoval rozšíriť pôsobnosť spojencov v oblasti Stredomoria a pripraviť si tak podmienky na vylodenie na Balkáne. Tento návrh nevylučoval možnosť zároveň aj spojeneckého vylodenia na západe Európy, a navyše by obmedzoval sovietske pôsobenie v strednej Európe. Pre Stalina, ktorý v tom čase už operoval podľa plánu na vytvorení satelitných krajín v strednej a východnej Európe, bol tento návrh neakceptovateľný a Roosevelt sa bez váhania priklonil na sovietsku stranu, ktorá navrhovala iba vylodenie v severnom Francúzsku cez kanál La Manche na jar roku 1944 za podpory ďalších operácií na juhu Francúzska (Operácia Dragoon). Mala nasledovať koordinácia operácie spojencov v Európe so sovietskym generálnym štábom.

Ďalším dôležitým bodom rokovania bola poľská otázka, v ktorom Stalin žiadal východnú časť Poľska, v podstate v tom rozsahu, ktorý získal podľa spojeneckej zmluvy s Nemeckom v roku 1939. Spojenci súhlasili a bolo dohodnuté, že Poľsko ako kompenzáciu získa časť nemeckej ríše na západe. V podstate sa tak rozhodlo o poľských východných hraniciach na tzv. Curzonovej línii. Spojenci a ZSSR sa ďalej zaviazali v čo najväčšej miere podporovať Titových partizánov v Juhoslávii zásobami a výzbrojou a Sovietsky zväz mal po skončení vojny v Európe vstúpiť do vojny s Japonskom.

## Zdroje

* Nadeau, R. 1990: Stalin, Churchill and Roosevelt Divide Europe, New York, 1990.
* Sainsbury, K. 1987: The Turning Point: Roosevelt, Stalin, Churchill and Chang-Kai-Shek. The Moskow, Cairo and Teheran Conferences. Oxford U.P.