Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Svätý Vincent a Grenadíny

|  |
| --- |
| **Svätý Vincent a Grenadíny** |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
| Vlajka
 | Znak
 |

 |
| Národné motto: Pax et Justitia |
| Štátna hymna: Saint Vincent, Land so beautiful |
|  |
| **Miestny názov** |   |
|  • dlhý | – |
|  • krátky | Saint Vincent and the Grenadines |
| **Hlavné mesto** | Kingstown 13°10′ s.š. 61°14′ z.d. |
| **Najväčšie mesto** | Kingstown |
| **Úradné jazyky** | Angličtina

  |
| **Štátne zriadenie** Kráľ Guvernér Predseda vlády | Konštitučná monarchia Karol III. Frederick Ballantyne Ralph Gonsalves |
| **Vznik** | 27. október 1979 |
| **Rozloha**  • celková  • voda (%) |   389 km² (198.)   zanedbateľné km² (? %) |
| **Počet obyvateľov**  • odhad (2013)  • sčítanie (2011)  • hustota (2013) |   103 000 (196.)  109 991 307/km² (39.) |
| **HDP**  • celkový  • na hlavu (PKS) | 2011 1 259 mld. $ (?.) 11 700 $ (?.) |
| **Index ľudského rozvoja** (2014) | 0,720 (97.) – vysoký |
| **Mena** | Východokaribský dollár (XCD) |
| **Časové pásmo**  • Letný čas | (UTC-4) (UTC-4) |
| **Medzinárodný kód** | VC |
| **Internetová doména** | .vc |
| **Smerové telefónne číslo** | +1 784 |
|  Interaktívna mapa |

**Svätý Vincent a Grenadíny** (do roku 2006 bol slovenský krátky tvar *Svätý Vincent*) je štát v Karibskom mori.

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Svätý Vincent a Grenadíny**
# Dioxirán

|  |
| --- |
| Dioxirán |
| Dioxirán |
| Dioxirán |
| Dioxirán |
| **Všeobecné vlastnosti** |
| Sumárny vzorec | CH2O2 |
| Systematický názov | dioxacyklopropán |
| Synonymá | 1,2-dioxacyklopropán, metylénperoxid, peroxymetán |
| **Fyzikálne vlastnosti** |
| Molárna hmotnosť | 46,03 g/mol |
| **Ďalšie informácie** |
| Číslo CAS | 157-26-6 |
| PubChem | 449520 |
| ChemSpider | 396025 |
| SMILES | C1OO1 |
| 3D model (JSmol) | Interaktívny 3D model |
| Pokiaľ je to možné a bežné, používame jednotky sústavy SI. Ak nie je hore uvedené inak, údaje sú za normálnych podmienok.
  |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Chemický portál |

 |

**Dioxirán**, systematicky **dioxacyklopropán**, je organická zlúčenina, ktorá pozostáva z kruhu, ktorý tvorí jedna metylénová skupina a dva atómy kyslíka. Je to najmenší organický peroxid. Deriváty dioxiránu sa označujú ako dioxirány.

## Syntéza

Dioxirán je veľmi nestabilný a väčšina štúdií, ktoré sa nimi zaoberá, využíva počítačovú chémiu. Dioxirán bol detegovaný pri nízkej teplote (-196 °C) pri reakcii etylénu a ozónu, aj keď táto zmes môže byť explozívna i pri tejto nízkej teplote. Predpokladá sa, že dioxirán vzniká radikálovou reakciou cez Criegeeho intermediát. Analýza v mikrovlnovej oblasti ukázala, že väzby C-H, C-O a O-O majú vzdialenosti 1,090, 1,388 a 1,516 Å. Veľmi dlhá a slabá väzba O-O (pre porovnanie, dĺžka väzby O-O v peroxide vodíka je 1,47 Å) je zdrojom nízkej stability dioxiránu.

## Iné dioxirány

Okrem dioxiránu, ktorý je zaujímavý hlavne z teoretického hľadiska, sú zaujímavé rôzne jeho deriváty, primárne dimetyldioxirán (DMD alebo DMDO) a trifluórmetyl-metyldioxirán (TFD). DMDO a ešte reaktívnejší TFD sa občas používajú v organickej syntéze. Tieto dioxirány možno pripraviť reakciou KHSO5 s karbonylovými zlúčeninami. Kvôli ich nízkoenergetickému protiväzbovému σ\*O-O orbitálu sú veľmi elektrofilné oxidanty a reagujú s nenasýtenými funkčnými skupinami, Y-H väzbami (kde dochádza k vmedzereniu kyslíka) a s heteroatómami. Dimetyldioxiránom možno oxidovať napríklad primárne amíny, bez ohľadu na to, či je naviazaná alkylová skupina primárna, sekundárna alebo terciárna.

Dioxirány sú medziproduktmi v Shiho epoxidácii. Táto reakcia je vhodná pre chemoselektrívne oxidácie väzieb C-H a Si-H. Aj keď táto skupina činidiel je známa vďaka schopnosti epoxidovať alkény, dioxirány boli využité aj na mnoho iných reakcií.

Difluórdioxirán, ktorý vrie pri teplote -80 až -90 °C, je jeden z mála derivátov dioxiránu, ktorý je stabilný pri izbovej teplote ako čistá látka a je termodynamicky stabilný (Δ*H*° = –104 kcal/mol). Dimezityldioxirán je ďalší relatívne stabilný derivát, ktorý bol charakterizovaný röntgenovou kryštalografiou.

## Referencie

## Pozri aj

* 1,2-dioxetán
* 1,3-dioxetán
* Cyklický ozón
* Etylénoxid
* Oxaziridín

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dioxirán**

## Zdroj

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dioxirane na anglickej Wikipédii.*
# Krvná plazma

**Krvná plazma** (iné názvy: **intravaskulárna tekutina**, **vnútrocievna tekutina**) je tekutá zložka krvi. Tvorí 4 až 5 % celkovej hmotnosti tela a 25 % objemu extracelulárnej tekutiny (zvyšných 75 % tvorí intersticiálna tekutina). Je to žltobledá tekutina, ktorá má mierne zásaditý charakter (pH = 7,3 - 7,5). V jednom litri krvi je približne 55 % krvnej plazmy .

## Krvná plazma u človeka

* Objem: 2,8 až 3,5 l
* pH: 7,4

### Časti

* krvné sérum
* fibrinogén
* protrombín

### Zloženie

* 90 - 92 %: voda (je priesvitná s nažltnutou farbou), buď voľná, alebo chemicky viazaná na bielkoviny
* 8 %: organické látky: bielkoviny, lipidy (stavebná látka), kyselina mliečna (jej koncentrácia (c) sa zvyšuje pri svalovej námahe), cholesterol (stavebná látka biomembrán), mastné kyseliny, močovina
* 1 %: anorganické látky: Majú dôležitú úlohu pri jej fyzikálno-chemických vlastnostiach (obsah iónov, pH, osmotický tlak a objem). Od týchto vlastností závisí priebeh biochemických dejov. Ióny: Na+, Cl-, HCO3-, K+

## Referencie
# Vnútorná hrdlová žila

**Vnútorná hrdlová žila** alebo **vnútorná hlavná žila krku** (lat. *vena jugularis interna*) je žila krku zbierajúca krv z mozgu, z povrchových častí tváre a z krku. V dolnej časti krku ústi spolu s podkľúčnou žilou do ramenohlavovej žily. Vzhľadom na to, že vnútorná hrdlová žila má konštantný priebeh, používa sa pri sledovaní centrálneho žilového tlaku (krvný tlak v pravej srdcovej predsieni). Spája sa s podkľúčnou žilou, čím vzniká ramennohlavová žila.

## Prítoky

Na tejto žile rozoznávame vnútrolebečné (intrakraniálne) a mimolebečné (extrakraniálne) prítoky.

### Vnútrolebečné prítoky

* *sinus sagittalis superior* - horný šípový splav
* *sinus sagittalis inferior* - dolný šípový splav
* *sinus rectus* - rovný splav / priamy splav
* *sinus occipitalis*  - záhlavový splav / záhlavný splav
* *sinus transversus* - priečny splav
* *sinus sigmoideus* - esovitý splav
* *sinus petrosus superior* - horný skalný splav
* *sinus petrosus inferior* - dolný skalný splav
* *sinus cavernosus* - dutinový splav
* *sinus intercavernosus anterior* - predný medzidutinový splav
* *sinus intercavernosus posterior* - zadný medzidutinový splav
* *sinus sphenoparietalis* - klinovotemenný splav
* *plexus basilaris* - spodinová spleť / spodinová pleteň

Patria sem aj tieto žily:

* *venae meningeae* - žily plien
* *venae emissariae* - prietokové žily
* *venae diploicae* - medziplošné žily
* *venae labyrinthi* - bludiskové žily
* *venae ophthalmicae* - žily očnice

### Mimolebečné prítoky

* *venae pharyngeae* - hltanové žily
* *venae linguales* - jazykové žily
* *vena thyroidea superior* - horná štítna žľaza
	+ *vena laryngea superior*- horná hrtanová žila
	+ *vena cricothyroidea*- prstienkovito-štítnožľazná žila
	+ *vena sternocleidomastoidea* - kývačová žila
* *vena facialis* - tvárová žila
	+ *vena palatina externa* - vonkajšia podnebná žila
	+ *vena faciei profunda* - tvárová hĺbková žila
* *vena retromandibularis* - zasánková žila
	+ *venae temporales superficiales*- povrchové spánkové žily
	+ *vena temporalis media*- stredná spánková žila
	+ *venae parotideae* - príušnicové vetvy
	+ *vena transversa faciei*- priečna žila tváre
* *venae thyroideae mediae*- stredné štítne žily
# Roger Bacon

Socha Rogera Bacona
**Roger Bacon**, lat. 'Rogerus Bacon' (\* asi 1214 – † 1294) bol anglický filozof, člen františkánskeho rádu.

Bol jedným z najoriginálnejších mysliteľov stredoveku; propagátor experimentálnej vedy, ideológ mestských remeselníckych vrstiev. Ovládal gréčtinu, hebrejčinu i arabčinu.

V roku 1277 mu bolo zakázané prednášať na Oxfordskej univerzite a bol uväznený v kláštornom väzení.

Podľa R. Bacona je cieľom vied zvýšenie vlády človeka nad prírodou. Jediným zdrojom ľudského poznania je skúsenosť, a to jednak vnútorná (chápaná v súlade s učením sv. Augustína), jednak vonkajšia, ktorá vzniká na základe zmyslového vnímania.

Zdôvodňovaním nevyhnutnosti priameho empirického skúmania skutočnosti a vysokým hodnotením významu experimentu sa stal predchodcom anglického senzualizmu a empirizmu.

## Dielo

* *Opus maius* (Väčšie dielo; vyd. 1897)
* *Opus minus* (Menšie dielo)
* *Opus tertium* (Tretie dielo)
* *Opus principale* (Hlavné dielo; zostalo nedokončené; malo podať súhrnný výklad ľudského vedenia):

## Pozri aj

* vrcholná scholastika

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Roger Bacon**

## Zdroj

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Chemický portál Astronomický portál |
# Chinín

|  |
| --- |
| Chinín |
| Chinín |
| **Všeobecné vlastnosti** |
| Sumárny vzorec | C20H24N2O2 |
| **Fyzikálne vlastnosti** |
| Molárna hmotnosť | 324,43 g/mol |
| Teplota topenia | 174 - 175 °C |
| Hustota | 0,33 kg/m³ |
| Rozpustnosť | zle sa rozpúšťa vo vode dobre rozpustný v éteri a v alkohole |
|

| **Bezpečnosť** |
| --- |
| Európska klasifikácia látok |
| Hrozby |
|

|  |
| --- |
|  |
| Škodlivá látka (Xn)

 |

 |

 |
| **Ďalšie informácie** |
| Číslo CAS | 130-95-0 |
| Pokiaľ je to možné a bežné, používame jednotky sústavy SI. Ak nie je hore uvedené inak, údaje sú za normálnych podmienok.
  |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Chemický portál |

 |

**Chinín** je horký, bezfarebný, amorfný práškový alebo kryštalický alkaloid, pôvodne izolovaný z kôry chinínovníka *Cinchona succirubra*.

## Využitie

Chinín bol dlhú dobu jediným liekom proti malárii (antimalarikum), v súčasnosti je najdôležitejším liečivom proti tejto chorobe. Užíva sa tiež proti horúčkam.

Dnes sa chinín využíva v potravinárstve, napríklad na prípravu chinínových nápojov (Tonic) ako chuťová a povzbudzujúca látka. Chinín nie je vhodný pre deti do 3 rokov. Maximálne prípustné množstvo chinínu v toniku je dané normou. Obyčajne 75 mg/1L.

## História

Čistý chinín izolovali v roku 1820 z kôry chinínovníka francúzski chemici Pierre Joseph Pelletier a Joseph Bienaimé Caventou. Neskôr založili v Paríži továreň, kde extrahovali čistý chinín z kôry.

V polovici 50. rokov 19. storočia August Wilhem Hofmann objasnil chemické zloženie chinínu. Pokúšal sa ho aj syntetizovať, aj keď neúspešne. Chemická syntéza chinínu sa podarila až neskôr.

## Štruktúra

Molekula je derivátom chinolínového kruhu. Má asymetrické centrá na uhlíkoch C3, C4, C8 a C9. Stérické usporiadanie na C3 a C4 je u najdôležitejších alkaloidov chinovníkovej kôry (chinínu, chinidínu, cinchonínu a cinchonidínu) rovnaké. Optický izomér chinínu chinidín sa líši priestorovým usporiadaním na C8 a C9. Rovnaké priestorové usporiadanie ako chinín má *cinchonidín*, ktorý však nemá v polohe C6 metoxylovú skupinu. Jeho izomér je *cinchonín*, ktorý priestorovým usporiadaniam zodpovedá *chinidínu*.

Chinín pripravovaný výhradne izoláciou z chinovníkovej kôry vo forme hydrochloridu alebo síranu našiel uplatnenie predovšetkým v medicíne ako antimalarikum a antipyretikum.

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Chinín**

| **Chinolíny** |
| --- |
| chinín | strychnín | brucín | veratrín |