Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Tautológia (rétorika)

**Tautológia** je v rétorike opakovanie toho istého výrazu s úmyslom sugestívnejšie poukázať na niečo.

## Príklad

* *Nie a nie prísť na spôsob riešenia.*
* *Nenašiel sa jeden jediný kto by na to prišiel.*

## Dilógia

Dilógia je druh tautológie, v ktorej sa opakuje to isté slovo v rovnakom gramatickom tvare, napríklad: O*sud je osud. Múdry aj múdry ostane. Istota je istota.*
# Ä

**Ä** je v poradí 3. písmeno slovenskej abecedy. Hláskuje sa ako **široké e** alebo **a s dvomi bodkami/a s dvoma bodkami**. Graficky sa značí ako písmeno *A*/*a* s dvomi bodkami (dierézou) a v slovenskom jazyku je to jediná samohláska, ktorá nemá dlhý ekvivalent. Tam, kde sa (zvlášť pri slovotvorbe) vyžaduje predĺženie, použije sa dvojhláska *ia*, napr. svätý → sviatok, mätiem → miasť, mäso → mias (tvar genitívu plurálu)… Vo vyššom štýle je riadna výslovnosť hlásky *ä* záväzná, v neutrálnom a nižšom štýle je nezvyčajná a hodnotí sa ako príznaková, nahrádza sa hláskou *e* (/ɛ/), prípadne *a*.

## Výskyt

Hláska *ä* sa môže vyskytovať iba po spoluhláskach *b*, *m*, *p* a *v*, napr. v týchto slovách (a ich tvarov):

* po spoluhláske *b*:
	+ bábätko
	+ holúbä
	+ rýbä
	+ žriebä
* po spoluhláske *m*:
	+ mäkčeň
	+ mäkký
	+ mäso
	+ mäta
	+ pamäť
	+ smäd
	+ najmä
	+ Demänovská dolina
	+ tvary slovesa miasť (mätiem, mätieš, mätie, mäť!…)
* po spoluhláske *p*:
	+ opäť
	+ päsť
	+ päta
	+ päť
	+ rozopäť
	+ späť
	+ opätok
* po spoluhláske *v*:
	+ deväť
	+ hovädzie
	+ nevädza
	+ rukoväť
	+ sôvä
	+ svätý
	+ väčší
	+ vädnúť
	+ záväzok
	+ väzeň
	+ Braväcovo

## V iných jazykoch

Toto písmeno sa nachádza napríklad v estónskej, fínskej, nemeckej, švédskej či turkménskej abecede. Vo väčšine jazykov označuje predné otvorenejšie samohlásky, najčastejšie /ɛ/ alebo /æ/.

## Referencie

## Iné projekty

CommonsWikislovník* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ä Wikislovník ponúka heslo **ä**
# Ŕ

**Ŕ ŕ** je v poradí 33. písmeno slovenskej abecedy. Hláskuje sa takto: /dlhé er/.

## Iné projekty

CommonsWikislovník* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ŕ Wikislovník ponúka heslo **ŕ**
# Epyllion

Atický červenofigúrový pyxis, zobrazujúci svadbu Pelea a Thetidy, cca 470 – 460 pred Kr. (v 1. stor. pred Kr. námet pre epyllion rímskeho básnika Catulla)
**Epyllion** (od starogr. *ἐπύλλιον* = malý epos) je krátky epický veršovaný útvar písaný hexametrom. Obľúbený bol v helenistickom období, približne od roku 300 pred Kr. (od Theokrita).

V staroveku neexistoval žiadny špecifický všeobecný názov pre malú epickú poéziu. Bola písaná v gréčtine a latinčine ako hexametrová báseň a mala typickú mimézu (μίμησις) zaoberajúcu sa predovšetkým emocionálnymi a osobnými témami ako láska a priateľstvo (obvykle o živote héroa alebo heroiny). Až od 18. storočia sa termín „epyllion“ (τὸ ἐπύλλιον) ustálil ako deminutívum slova „epos“ v snahe dosiahnuť väčšiu žánrovú diferenciáciu.

Epyllion sa od eposu líši menším počtom veršov (o niekoľkých sto hexametroch). Uvádzaný počet hexametrických veršov, t. j. kedy sa už môže hovoriť o „malom epose“, sa líši (okolo 200 – 1000 veršov).

Britský akademik Oliver Lyne opisuje epyllion ako *krátky, vysoko prepracovaný epos, ktorý sa viac-menej ostentatívne dištancuje od tradičných eposov, sústreďujúc sa na príhody o hrdinoch alebo hrdinkách, alebo na iné nekonvenčné témy, využívajúc naratívnu techniku, ktorá je často zámerne individuálna a selektívna, a predsa si do značnej miery zachováva epický jazyk, meter a štýl.*

Najznámejšími gréckymi autormi epyllií boli Theokritos, Kallimachos a Moschos, u Rimanov Catullus (píše napr. o manželstve Pelea a Thetis v 408 hexametroch, kompozične má báseň veľmi blízko k eposu.) alebo Vergílius (známy je jeho epyllion *de Culice* – O komárovi). Epyllion je známy aj v rano-novovekej literatúre (napr. Thomas Lodge: *Scillaes metamorphosis*, 1589; Francis Beaumont: *Salmacis and Hermaphroditus*, 1602 a i.)

## Referencie

|  |  |
| --- | --- |
|  | Literárny portál |
# Dilema

**Dilema** (gr.) je druh úsudku, ktorého premisy tvoria dva podmienkové a disjunktívny súd.

## Externé odkazy

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
# Rečový akt

**Rečový akt** (angl. speech act) je základná a najmenšia jednotka rečovej komunikácie.

Najčastejšie sa rozlišujú tieto druhy rečových aktov:

* direktívne rečové akty (hovoriaci sa snaží – akokoľvek – prinútiť počúvajúceho, aby niečo vykonal)
* komisívne rečové akty (hovoriaci sa osvedčuje, že niečo vykoná, čiže sľubuje alebo sa zaručuje)
* expresívne rečové akty (hovoriaci vyslovuje svoje city)
* deklaratívne rečové akty (výpovede hovoriaceho menia vonkajšiu situáciu, napr. sobáši, promuje a pod.)
* reprezentatívne rečové akty (hovoriaci vyjadruje svoj postoj k pravdivosti propozície, čiže tvrdí, prepokladá a podobne)

Slovesá, ktoré vyjadrujú, o aký rečový akt ide, sa volajú performatívne slovesá. Podmienky, ktorým musí rečový akt vyhovovať, aby bol úspešný, sa volajú podmienky úspešnosti.

Teória rečových aktov vychádza z Austinových, Alstonových a Searlových filozofických prác.

## Rečový akt podľa Searlea

Rečový akt podľa Searlea je konanie usmerňované konštitutívnymi pravidlami.

## Externé odkazy

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
# Tadeusz Boy-Żeleński

|  |
| --- |
| Tadeusz Boy-Żeleński |
|
poľský spisovateľ |
| Narodenie | 21. január 1874 Varšava, Poľsko |
| Úmrtie | 4. júl 1941 (67 rokov) Ľvov, Ukrajina |
| Podpis |  |
| Odkazy |
| Commons |  Tadeusz Boy-Żeleński |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Biografický portál |

 |

**Tadeusz Kamil Marcjan Żeleński**, literárny pseudonym **Boy**, (\* 21. január 1874, Varšava, Poľsko – † 4. júl 1941, Ľvov, Ukrajina) bol poľský spisovateľ, básnik-satirik, kronikár, esejista, prekladateľ francúzskej literatúry, literárny a divadelný kritik, verejný činiteľ.

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tadeusz Boy-Żeleński**
# Západ (kresťanstvo)

**Západ** (s veľkým začiatočným písmenom) alebo **západné kresťanstvo** je v kresťanstve označenie pre cirkvi, ktoré majú svoj pôvod na území západnej časti Rímskej ríše.

Na Západe bol iba 1 z 5 najstarších patriarchátov cirkvi, a to Rím. To dalo predpoklad k väčšej jednote kresťanského Západu ako celku. Vzhľadom na tieto okolnosti na Západe sa stala dominantnou Rímskokatolícka cirkev. Väčšia fragmentácia kresťanského Západu nastala až po vzniku a rozšírení sa protestantizmu.

Na kresťanskom Západe sa zachováva osobitné duchovné dedičstvo, spiritualita, terminológia, právo a pod.

## Západné cirkvi

Do západného kresťanstva zaradzujeme:

* rímskokatolícku cirkev
* anglikánsku cirkev a starokatolícku cirkev
* protestantské cirkvi
# Postulát (kresťanstvo)

**Postulát** (z lat. postulo) je predbežné dôležité obdobie prípravy na noviciát, ktorým sa uchádzač pripravuje na mníšsky život. Obdobie postulátu závisí od regulí daného rádu, do ktorého uchádzač vstúpil.

## Pozri aj

* Noviciát
* Kláštor

## Externé odkazy

* Postulácia - www.intratext.com
* Postulát -  (Školské sestry sv. Františka, Česká provincie) česky
* The Catholic Encyclopedia - Postulant - www.newadvent.org anglicky
# Bernská dohoda o ochrane literárnych a umeleckých diel

**Bernský dohovor o ochrane literárnych a umeleckých diel** je medzinárodná zmluva uzavretá roku 1886 vo švajčiarskom Berne, ktorá zaistila medzinárodný význam autorských práv. Pred uzavretím tejto dohody bežne štáty neuznávali autorské práva cudzích štátnych príslušníkov. Dohoda zaistila jednotný minimálny základ pre ochranu týchto práv vo všetkých štátoch, ktoré dohodu podpísali.

Bernská dohoda bola mnohokrát doplnená a upravená: 1908 (Berlín), 1928 (Rím), 1948 (Brusel), 1967 (Štokholm) a 1971 (Paríž). Slovenská republika sa zúčastňuje Dohovoru od roku 1921 a parížskym znením je viazaná od 11. apríla 1980.

Od roku 1967 sa jej správou zaoberá Svetová organizácia duševného vlastníctva (WIPO).

## Obsah

Ide o tradičný autorskoprávny dohovor, ktorý určuje členským štátom povinnosť ochrany autorského práva aspoň na minimálnej úrovni zakotvenej v dohovore. Zároveň obsahuje výhrady v prospech národných úprav pre oblasti výslovne uvedené v dohovore, napr. výnimky z výlučného práva autora, rozsah pôsobnosti autorského zákona na diela úžitkového umenia, zásadu teritoriality, podľa ktorej sa ochrana práv duševného vlastníctva riadi právnou úpravou štátu, kde sa ochrana uplatňuje. Dohovor obsahuje aj pravidlo porovnávania trvania ochrany, podľa ktorého ochrana nepresiahne trvanie ustanovené v štáte pôvodu diela. Táto zásada však bola prelomená prijatím smernice Rady a Európskeho parlamentu č. 93/98/EHS.

## Zdroj

Dôvodová správa k autorskému zákonu č. 618/2003 Z.z.

## Externé odkazy

* Vyhláška 133/1980
# Infekcia

O iných významoch výrazu *infekcia a nákaza* pozri *nákaza*.
**Infekcia** alebo **nákaza** môže byť:

* v širšom zmysle: proces vnikania jedného organizmu do iného organizmu, tzv. hostiteľa (výsledkom môže byť najmä zápal u hostiteľa, choroba hostiteľa alebo symbiotický vzťah medzi organizmami).
* v užšom (častejšom) zmysle: vniknutie choroboplodného (patogénneho) organizmu (vrátane vírusu, viroidu či priónu) do iného organizmu (v najužšom zmysle len do živočícha alebo človeka), a prípadne aj následné množenie tohto choroboplodného organizmu.

Infekčná choroba je choroba spôsobená infekciou.

Infekcie spôsobujú tieto tzv. infekčné agensy (patogény):

* vírusy a im príbuzné: viroidy a prióny
* baktérie
* huby, ktoré sa ďalej delia na:
	+ vreckaté huby, vrátane kvasiniek ako sú rody *Candida*, plesňové huby ako napr. rody *Aspergillus*, *Pneumocystis* a dermatofyty, skupina organizmov spôsobujúcich infekciu kože a iných povrchových štruktúr u ľudí.
	+ bazídiové huby vrátane ľudského patogénneho rodu *Cryptococcus*
* parazity, ktoré sa zvyčajne delia na:
	+ jednobunkové organizmy (napr. malária, *Toxoplasma*, *Babesia*)
	+ makroparazity (červy alebo hlísty) vrátane hlístovcov, ako sú napríklad mrle, pásomnice a motolice (*Schistosoma*)
* článkonožce, ako sú kliešte, roztoče, blchy a vši, môžu tiež spôsobiť ochorenie ľudí, ktoré je koncepčne podobné infekciám, ale invázia týchto makroparazitických organizmov sa zvyčajne nazýva infestácia (zamorenie). (Choroby zapríčinené parazitický červami (helmintmi), ktoré sú tiež makroparazitmi, sa označuje buď ako infekcia alebo ako infestácia.)

Hostitelia môžu bojovať s infekciami pomocou svojho imunitného systému. Hostitelia cicavcov reagujú na infekcie s vrodenou reakciou, často zahŕňajúcou zápal, po ktorom nasleduje adaptívna reakcia.

Infekčné nákazy rozdeľujeme na:

* črevné nákazy
* nákazy dýchacích ciest
* krvné nákazy
* nákazy kože a povrchových slizníc
* osobitné infekcie
* pomalé vírusové infekcie CNS

Medzi konkrétne lieky používané na liečbu infekcií patria antibiotiká, antivirotiká, antimykotiká, antiprotozoály a antihelmintiká. Infekčné choroby viedli v roku 2013 k úmrtiu 9,2 milióna (približne 17 % všetkých úmrtí). Odvetvie medicíny, ktoré sa zameriava na infekcie, sa označuje ako infektológia.

## Referencie

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Infekcia**

## Zdroj

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Infection na anglickej Wikipédii.*
# Saamske jazyky

**Laponské jazyky** (iné názvy: ak sa považujú za viacero jazykov: **saamske jazyky, sámske jazyky, sami jazyky**; ak sa považujú za jeden jazyk: **lapončina, saamčina, sámčina**) patria/-rí medzi uralské jazyky (presnejšie ugrofínske jazyky).

V staršej literatúre sa tieto jazyky považujú za nárečia jedného jazyka, v novšej za viacero jazykov. Považovať ich za viacero jazykov je správnejšie už preto, že často sú vzájomne absolútne nezrozumiteľné. Názov saamske/sámske jazyky je podľa Saamov (Laponcov) vhodnejší pred výrazom laponské jazyky, pretože výraz Laponec niekedy považujú za hanlivý.

Saamovia žijú:

* v najsevernejšej časti Nórska, v oblasti Finnmark, kde sa aj tento jazyk používa.
* v priľahlých oblastiach Švédska, Fínska a Ruska.

Jazyk sa najviac podobá na fínčinu alebo na karelčinu, používanú pôvodnými obyvateľmi na polostrove Kola v Rusku. Lapončinu používa približne 15 000 ľudí (väčšina Laponcov ho už nepoužíva).

## Charakteristika

Tieto jazyky, rovnako ako ostatné uralské jazyky, patria typovo predovšetkým k aglutinačným jazykom, čiže k základu slova sa pripájajú gramatické morfémy, ktorým v jazykoch iného typu funkčne zodpovedajú celé slová. S aglutináciou súvisí napr. výskyt posesívnych sufixov. Ďalej v laponských jazykoch chýba kategória rodu, člena, do istej miery v nich možno nájsť vokálnu harmóniu, ak ju nechápeme iba ako jednoduchú alternáciu predných a zadných samohlások, koncoviek a prípon. Laponské jazyky majú menší počet pádov, než je bežné pri iných jazykoch tejto skupiny. Obvyklými pádmi sú nominatív, akuzatív, genitív, illatív, lokatív, komitatív a essív. Laponské slovesá majú aj tvar duálu na vyjadrenie dvoch životných osôb. Laponské prídavné mená majú dva základné tvary: atributívny a predikatívny, čiže použitie jedného z týchto tvarov závisí od postavenia prídavného mena vo vete – ak je atribútom, alebo časťou predikátu.

## Delenia

Existuje viacero delení. Typické príklady:

Delenie 1
* juholaponské jazyky
	+ umeská saamčina
	+ luleská saamčina
	+ piteská saamčina
	+ južná saamčina
* severolaponské jazyky
	+ severná saamčina
* východolaponské jazyky
	+ inariská saamčina
* stredolaponské jazyky
	+ †akkalská saamčina (hovorí ním už len 1 žena)
	+ †kemiská saamčina
	+ kildinská saamčina
	+ skoltská saamčina
	+ terská saamčina

Delenie 2
* západolaponské jazyky = juholaponské + severolaponské jazyky z delenia 1
* východolaponské jazyky = východolaponské + stredolaponské jazyky z delenia 1

Delenie 3 (podľa Ethnologue)
* juholaponské jazyky
	+ umeská saamčina
* západolaponské jazyky:
	+ západné južné laponské jazyky
		- južná saamčina
	+ západné severné laponské jazyky:
		- luleská saamčina
		- piteská saamčina
		- severná saamčina
* východolaponské jazyky
	+ inariská saamčina
	+ akkalská saamčina
	+ kemiská saamčina
	+ kildinská saamčina
	+ skoltská saamčina
	+ terská saamčina

|  |  |
| --- | --- |
|  | Fínsky portál Jazykový portál |
# Tisícročie

**Tisícročie** je časové obdobie s dĺžkou 1 000 rokov (angl. *millenium*, z lat. *mille* (tisíc) a *annum* (rok)). Pojem sa väčšinou vzťahuje na kalendárne tisícročia, obdobia viazané číselne k danému dátumovému systému, hlavne na tie, ktoré začínajú počiatočným bodom kalendára, obyčajne rok 0 alebo 1) alebo v neskorších rokoch, ktoré sú celočíselným násobkom tisícov rokov po ňom.

Pojem sa môže vzťahovať aj na časový úsek, ktorý začína akýmkoľvek dátumom. Hlavne v náboženskom použití môže byť tento interval interpretovaný menej presne tým, že nemusí byť presne 1000 rokov dlhý.

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tisícročie**
# Hamamacu

Hamamacu
**Hamamacu** (jap. 浜松市 – Hamamacu-ši) je mesto na západe prefektúry Šizuoka v Japonsku a najväčšie mesto tejto prefektúry. 1. júla 2005 bolo zlúčené s 11 susednými mestami a stalo sa mestom určeným vládnym nariadením 1. apríla 2007.

Má rozlohu 1511,17 km² a žije tu 808 182 obyvateľov (2007).

## Priemysel

* Hamamatsu Photonics KK
* Hudobné nástroje Kawai Mfg
* Roland
* Suzuki
* Tokai Gakki (tiež známy ako *Tokai gitary Company Ltd*)
* Jamaha
* Honda

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hamamacu**
# Proskripcia

**Proskripcia** alebo **proskribovanie** je verejné odsúdenie, postavenie osoby mimo zákon. Termín vznikol v starovekom Ríme, išlo o zapísanie na verejný zoznam odsúdených, nepriateľov štátu. Osoby na tomto zozname bolo možné beztrestne zabiť, niekedy bolo trestom iba vyhnanstvo. Majetok odsúdených prepadol štátu.

## Sullove proskripcie

Sulla roku 82 pred Kr. porazil Mariovho syna, dal povraždiť Samnitov (vtedy spojencov populárov), skonfiškovať majetok svojich nepriateľov a stal sa doživotným diktátorom (prvýkrát v rímskych dejinách). Zaviedol prvýkrát proskripcie, t. j. zoznamy nepohodlných ľudí (tu Mariových prívržencov), ktorých môže každý beztrestne zabiť.

Za zabitých boli vyplácané odmeny, otroci mohli za hlavu odsúdeného získať slobodu. Pomoc proskribovaným sa trestala. Mŕtvi nemali právo na pohreb a ich oplakávanie bolo zakázané. Ich telá niekedy zmrzačili a hodili do Tiberu. Deti a vnuci odsúdených stratili občianske práva.

## Referencie
# Okupačné zóny Rakúska

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Rakúsko *Österreich

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ←  | **1945 – 1955** |  → |

|  |  |
| --- | --- |
|  vlajka |  znak |

 |
| **Geografia**

|  |
| --- |
|  |

 |
| Hlavné mesto | Viedeň |
| **Obyvateľstvo** |
| Národnostné zloženie | Rakúšania |
| Jazyky | Nemčina |
| Náboženstvo | Rímskokatolícka cirkev |
| **Štátny útvar** |
| Štátne zriadenie | vojenská okupácia |
|

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Predchádzajúce štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
|  | Rakúsko v nacistickom Nemecku |

 | **Nástupnícke štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
|  | Rakúsko |

 |

 |

Po skončení druhej svetovej vojny bolo územie Rakúska (ktoré bolo od roku 1938 súčasťou Nemecka) rozdelené do štyroch častí, takzvaných **okupačných zón**, spravovaných podobne ako aj okupačné zóny v Nemecku spoločne víťaznými mocnosťami USA, Veľkou Britániou, Sovietskym zväzom a Francúzskom. Viedeň bola (rovnako ako Berlín) tiež rozdelená do štyroch sektorov. Toto rozdelenie trvalo až do roku 1955.

Podkladom rozdelenia bola Dohoda o spojeneckej kontrole (zo 4. júla 1945) a Dohoda spojencov o okupačných zónach (z 9. júla 1945). 11. septembra 1945 sa konštituovala Spojenecká rada, pozostávajúca zo štyroch vrchných veliteľov, neskôr potom zo štyroch vysokých komisárov. Výdaje, spojené s obsadením Rakúska (na začiatku 700 000 členov ozbrojených síl, neskôr 60 000), niesol rakúsky štát.

Rozdelenie Rakúska v jeho hraniciach z roku 1938 do okupačných zón bolo realizované takto:

* americká zóna: Horné Rakúsko (časti ležiace južne od Dunaja), Salzbursko, malá časť severného Štajerska
* britská zóna: Korutánsko, väčšina Štajerska, tirolský okres Lienz
* francúzska zóna: Vorarlbersko, Tirolsko (bez okresu Lienz)
* sovietska zóna: Dolné Rakúsko, Burgenland, Horné Rakúsko (časti ležiace severne od Dunaja)

Pri rozdelení hlavného mesta Viedne bolo dohodnuté, že centrum (obvod 1) bude spravované spoločne; ostatné obvody boli rozdelené na americký sektor (obvody 7, 8, 9, 17, 18, 19), anglický sektor (3, 5, 11, 12, 13), francúzsky sektor (6, 14, 15, 16) a sovietsky sektor (2, 4, 10, 20, 21). Nedávno boli vo Viedni na obrubníkoch chodníkov v strede mesta súvislou bielou čiarou vyznačené hranice jednotlivých sektorov, takže ich záujemca veľmi rýchlo nájde.

K rozštiepeniu Rakúska do dvoch štátnych celkov (ako sa stalo v Nemecku) nedošlo, pretože Rakúsko sa prihlásilo k princípu neutrality. 15. mája 1955 bola podpísaná rakúska Štátna zmluva, ktorá viedla k odchodu okupačných jednotiek z Rakúska (odchod bol ukončený 25. októbra 1955) a k získaniu štátnej suverenity.

## Pozri aj

* Okupačné zóny Nemecka
* Okupačná zóna
# Operácia Dragoon

| Operácia Dragún |
| --- |
| Súčasť druhej svetovej vojny |
|  Mapa operácie. |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Dátum | 15. august 1944 |
| Miesto | Cannes a Toulon, južné Francúzsko |
| Výsledok | spojenecké víťazstvo |

 |
| Protivníci |
|  Kanada  Forces françaises libres  Spojené kráľovstvo  USA |  Nacistické Nemecko |
| Velitelia |
| Jacob L. Devers Alexander Patch Lucian Truscott Jean de Lattre de Tassigny | Johannes Blaskowitz |
| Sila |
| 175 000 - 200 000 mužov | 85 000 - 100 000 mužov |
| Straty |
| neznáme | neznáme |
|  |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Historický portál |

 |

| Západný front |
| --- |
| Čudná vojna - Francúzsko - Dynamo - Británia - Dieppe - Overlord - Dragoon - Market Garden - Šelda - Hürtgenský les - Aachen - Ardeny - Varsity |

**Operácia Dragoon**, pôvodne plánovaná ako **operácia Anvil** na leto 1943, bola spojenecká invázia v južnom Francúzsku 15. augusta 1944, bola súčasťou druhej svetovej vojny. Invázia bola uskutočnená pri mestách Cannes a Toulon.

## Spojenecké sily

Pozemnú časť operácie Dragoon uskutočnila 6.skupina armád pod velením generálporučíka Jacoba L. Deversa v maximálnej sile až 200 000 vojakov. Už na konci prvého dňa operácie sa vylodilo 60 000 vojakov a 6 700 vozidiel. Na podporu operácie bolo plánovaných 4 000 lietadiel a 900 lodí.

### Členenie 6. skupiny armád

* 7. americká armáda (generálporučík Alexander M. Patch)
	+ VI. zbor (Truscott, Jr.)
	+ 1. Airborne Task Force (Frederick)
* francúzska armáda B , neskôr premenovaná na 1. francúzsku armádu (generál J. de Lattre de Tassigny)
	+ I. zbor (Martin)
	+ II. zbor (Larminat)
	+ 1. obrnená divízia

## Nemecká obrana

Veliteľom západného frontu bol generál poľný maršal Gerd von Rundstedt. Na juhu Francúzska bola rozmiestnená skupina armád G pod velením generálplukovníka Johannesa Blaskowitza.

### Členenie skupiny armád G

* prvá armáda (Kurt von der Chevallerie), po invázii v Normandii bola presunutá na sever.
	+ LXVI zbor (Herr)
	+ LXXX zbor (Beyer)
	+ LXXXVI zbor (von Obstfelder)
* devätnásta armáda (Friedrich Wiese)
	+ IV poľný zbor Luftwaffe (Petersen), v čase invázie presunutý v Alsasku.
	+ LVIII pancierový zbor (Krüger)
	+ LXII záložný zbor (Neuling)
* 6 divízií podriadených priamo skupine armád z toho 2 záložné

## Priebeh operácie

Vylodenie bolo vedené proti postaveniam nemeckej 148. a 242 pešej divízie. Vďaka slabému nemeckému odporu sa operácia rýchlo rozvinula. Už koncom mesiaca boli dobyté mestá Marseille a Toulon. 30. augusta bolo dobyté aj Nice. V polovici septembra sa I. zbor spojil s 3. americkou armádou (George S. Patton) postupujúcou zo severu. Nemecké sily v počte cez 85 000 vojakov v juhozápadnej časti Francúzska tým zostali odrezané. Operácia sa oficiálne skončila 15. septembra 1944. Do zajatia padlo 79 000 nemeckých vojakov pri stratách 14 000 spojeneckých vojakov.

## Referencie

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Operácia Dragoon**

## Externé odkazy

* US Army Campaigns of World War II – Southern France Archivované 2007-03-12 na Wayback Machine
# Tchaj-er-čuang (okres)

|  |
| --- |
| Tchaj-er-čuang |
| 台儿庄 |
| okres |
|  |
| Štát |  Čína |
|  |
| Súradnice | ﻿ / ﻿ |
|  |
| Rozloha | 583,5 km² (58 350 ha) |
|  |
| Obyvateľstvo | 279 474 (*2010*) |
|  |
| PSČ | 277400 |
|  |
|

 Poloha okresu v rámci Číny

 |
|  |
| **Webová stránka:**  www.tez.gov.com(čín.) |
| **OpenStreetMap:** mapa |
|  |
| **Portál, ktorého súčasťou je táto stránka:**

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Geografický portál |

 |
|  |

Poloha okresu v rámci prefektúry Cao-Čuang
**Tchaj-er-čuang** (čín. 台儿庄, pchin-jin: *Tái'érzhuāng*, doslova „*statok rodiny Tchaj*“) je najjužnejší z piatich mestských okresov (obvodov) mestskej prefektúry Cao-čuang. Nachádza sa v Číne na juhu provincie Šan-tung a na juhu susedí s proviniiou Ťiang-si. Má rozlohu 538 km² a 279 474 obyvateľov (v roku 2010).

Okres bol miestom bitky o Tchaj-er-čuang, ktorá prebehla medzi armádami čínskeho Kuomintangu a Japonským cisárstvom v roku 1938 počas druhej čínsko-japonskej vojny. Samotné miesto bitky (台儿庄大战旧址 Tchaj-er-čuang ta-čan ťioua-č') bolo v roku 2006 vyhlásené za národnú pamiatku Číny (uznesenie 6-981).

## Pozri aj

* Tchaj-er-čuang Ku-čcheng

## Externé odkazy

* Oficiálna webová adresa Archivované 2019-10-06 na Wayback Machine (čínsky)

## Zdroj

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Tai'erzhuang District na anglickej Wikipédii a Тайэрчжуан na ruskej Wikipédii.*