Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Normandia (región)

**Normandia**| Symboly |
| --- |
| **Vlajka** | **Znak** |
| Mapa |
|  |
| Poloha Normandie vo Francúzsku |
| Administratíva |
| **Prefektúra:** | Rouen |
| **Predseda regionálnej rady:** | Hervé Morin |
| **Departementy:** | 5 |
| **Obvodov:** | 17 |
| **Kantónov:** | 131 |
| **Obcí:** | 3231 |
| Štatistika |
| **Rozloha:** | 29 906 km² |
| **Počet obyvateľov:** | 3 322 756 obyv. (2012) |
| **Hustota zaľudnenia** | obyv./km² |

**Normandia** je jeden z 13 metropolitných regiónov Francúzska. Vznikol 1. januára 2016 zlúčením dvoch bývalých regiónov Dolná Normandia a Horná Normandia. Správnym strediskom regiónu je mesto Rouen.

## Departementy

* Calvados
* Eure
* Manche
* Orne
* Seine-Maritime

## Externé odkazy

* Oficiálna stránka Archivované 2016-03-17 na Wayback Machine

## Zdroj

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Normandie (region) na českej Wikipédii.*

|  |  |
| --- | --- |
|  | Francúzsky portál |
# Deutsches Zentrum für Luft- und Raumfahrt

Sídlo DLR v Kolíne nad Rýnom
**Deutsches Zentrum für Luft- und Raumfahrt e. V.** (skratka: **DLR**) je národné výskumné centrum pre letectvo a vesmír, energetiku a dopravu financované Nemeckom. Jeho jednotlivé výskumné strediská sa nachádzajú na rôznych miestach v celom Nemecku, ústredie je v Kolíne nad Rýnom. Založené bolo v roku 1997, ale jeho základy siahajú až do roku 1969. Zamestnáva približne 6 000 ľudí a v roku 2008 hospodárilo s rozpočtom 1,301 miliárd eur.

Organizácia stojí za výrobou High Resolution Stereo Camera na palube planetárnej sondy Mars Express. Ide o organizáciu, ktorá je integrovaná do ESA.

## Referencie

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Deutsches Zentrum für Luft- und Raumfahrt**

## Externé odkazy

|  |  |
| --- | --- |
|  | Kozmonautický portál |

* Oficiálna stránka – nemecká verzia
* Oficiálna stránka – anglická verzia Archivované 2023-03-29 na Wayback Machine
# Cháridža

O meste pozri *Al-Cháridža.*

|  |
| --- |
| Súčasť série článkov na tému |
| Islam |
| **Dejiny islamu** |
| Viera a praktiky |
| Jedinosť Boha · Vyznanie viery · Modlitba · Pôst · Púť · Almužna · Mešita |
| Hlavné osobnosti |
| Mohamed
Abú Bakr as-Siddík Umar ibn al-Chattáb Utmán ibn Affán Alí ibn Abí Tálib
Mohamedovi súčasníci
Členovia Mohamedovej domácnosti
Proroci islamu |
| Texty a zákony |
| Korán • Sunna • Šaría Zákonodarstvo Životopisy Mohameda |
| Vetvy islamu |
| Sunniti *(Hanífovská • Málikovská • Šáfiovská • Hanbalovská • Záhirovská)* • Šiiti (Ismá'ílíja *(Nizáríja (Asasíni) • Mustálíja • drúzovia)* • Isná ašaríja *(Dža'farovská • Alaviti • Aleviti)* • Zajdíja) • Súfizmus *(Bektašija • Čištíja • Mawlawíja)* • Cháridža *(Ibádíja)* |
| Sociopolitické aspekty |
| Umenie • Architektúra Mestá • Kalendár Veda • Filozofia Náboženskí vodcovia Ženy v islame • Džihád Politický islam •
Liberálny islam Ahmadíja • Wahhábizmus  |
| Pozri aj |
| Slovníček islamských pojmov Zoznam významných mešít Zoznam článkov o islame |
| z • d • u |

**Cháridža** (iné názvy: **cháridžíja**, **(al-)chawáridž**, **cháridžovci**, **cháridžiti**, **charidžiti**; arabs. الخوارج - *al-chawáridž*, sg. cháridží, odv. z خرج - *charadža*, dosl. *odísť, opustiť*) je najstaršia islamská sekta. Vznikla roku 657 počas mocenského zápasu medzi Alím, Mohamedovým bratrancom a zaťom, a Mu‘áwijom, bratrancom chalífu Usmána. Vojská oboch sa stretli pri Siffíne. Keď začal Ali získavať prevahu, vyzval ho Mu‘áwija k dohode na základe rozsudku podľa Koránu, na čo Alí pristúpil. Niekoľko tisíc rozčarovaných radikálov vzápätí opustilo Alího tábor, pretože boli presvedčení, že súd v takýchto prípadoch patrí jedine Bohu. Uchýlili sa do dediny Harúra. Alího konanie vyhlásili za hriech a v roku 661 jeden z príslušníkov sekty, Abd ar-Rahmán Ibn Muldžim, Alího zavraždil.

Pri voľbe chalífu zdôrazňovala cháridža etické kvality kandidáta bez ohľadu na jeho pôvod: chalífom sa podľa nich môže stať ktokoľvek, kto žije v prísnom súlade s islamom. Na základe svojich prísnych etických požiadaviek vyhlásili všetkých ostatných moslimov za bezvercov, napádali svojich nepriateľov a prísne trestali všetko, čo považovali za hriech.

Od 7. storočia sa cháridža začala štiepiť na medzi sebou vzájomne súperiace frakcie. Umiernená cháridžovská skupina ibádíja je dodnes aktívna v Líbyii (Džabal Nafúsa) a v Tunisku (Džerba).

## Referencie
# Olymp

O ďalších rovnomenných vrchoch pozri *Olympos.*

|  |
| --- |
| Olymp |
| Όλυμπος |
| pohorie |
|  |
| Štát |  Grécko |
| Región | Pieria |
|  |
| Súradnice | ﻿ / ﻿ |
| Najvyšší bod |  Mytikas  |
|  - výška | 2 917,727 m n. m. |
|  - súradnice | ﻿ / ﻿ |
|  |
| Geologické zloženie | vápenec |
|  |
|

 Poloha v Grécku
 |
|  |
| **Wikimedia Commons:**  Mount Olympus |
| **OpenStreetMap:** mapa |
|  |
| **Portál, ktorého súčasťou je táto stránka:**

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Geografický portál |

 |
|  |

**Olymp** (gr. Όλυμπος - prepis zo starogréčtiny: *Olympos*, prepis z novogréčtiny: *Olymbos*; v novogréčtine regionálne aj: Έλυμπος - *Elymbos*) je pomerne izolovaný horský masív v Grécku, v kraji Pieria, ktorý sa týči pri Solúnskom zálive. Jeho najvyšší vrch Mytikas (2 917,727 m n. m.) je zároveň najvyšší vrch Grécka. Najbližšia dedina, od ktorej sa konajú rôzne túry je Litochoro.

Je to oblasť zimných športov, turistiky a rekreácie. More je na dohľad. Na svahoch rastie macchia, listnaté a borovicové lesy, úplne hore lúky.

## Etymológia

Slovo *olympos* je ešte predgréckeho, pelasgického pôvodu a znamenalo to *hora*, alebo *vrch*, čo sa v gréčtine vyjadruje slovami *rachi*, *korfi* a *vuno*.

## História

Hora Olymp má v gréckej mytológii zvláštne postavenie. Starovekí Gréci verili, že na ňom žijú bohovia, tzv. *Dodekatheón*, teda dvanásť hlavných gréckych bohov. Napríklad Zeus, jeho manželka Héra, Afrodita, Hermes, Dionýzos, Aténa a ďalší. V gréckej mytológii sa konala vojna bohov s Titánmi, čo boli predchodcovia bohov. Ich vodca Kronos bol otcom Dia, Háda, Poseidona, Héry, Démétér a Hestie. Počas tejto vojny sa bohovia zdržiavali na hore Olymp a Titáni zase na hore Orthys. Svoju mystickosť si uchoval aj v neskoršom období, kedy tu vznikli rôzne kláštory. Počas tureckej nadvlády sa tu organizovali grécki zbojníci, klefti a armatoli, ktorí bojovali proti Turkom, najznámejší vodca zbojníkov z Olympu bol Panos Zidros. Po turecky sa hora Olymp nazýva *Semavatevi*, čo znamená miesto bohov.

## Referencie

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Olymp**
# Čeľabinský meteorit

Stopa, ktorú zanechal meteorit, keď prechádzal nad Čeľabinskom
Záznam pádu meteoritu
**Čeľabinský meteorit** je meteorit, ktorý 15. februára 2013 dopadol na územie Ruska v okolí mesta Čeľabinsk. V dôsledku jeho dopadu sa zranilo vyše 1200 ľudí.

15. februára 2013 o 9:13 jekaterinburského času (3:13 UTC) vstúpila do zemskej atmosféry nad južným Uralom planétka rýchlosťou asi 54 000 km/h (15 km/s) (teda zhruba 44-krát rýchlejšie ako zvuk), s odhadovanou hmotnosťou 10 000 ton a s priemerom asi 17 metrov, vďaka čomu bola zaradená medzi najvýraznejšie známe vstupy vesmírnych telies do zemskej atmosféry. Je dokonca možné, že ide o najväčšie teleso, ktoré vstúpilo do atmosféry Zeme od pádu tunguzského telesa (ktoré malo predpokladaný priemer asi 60 metrov).

Z hľadiska typológie materiálu sa jedná o LL chondrit.

Prechod planétky atmosférou bol pozorovaný ako výrazný bolid zo Sverdľovskej oblasti, Ťumenskej oblasti, Orenburskej oblasti, ako aj z Baškirska a severu Kazachstanu. Najvýraznejšie sa však prejavil nad Čeľabinskou oblasťou, nad ktorou sa planétka vo výške medzi 30 až 50 kilometrami nad zemou rozpadla, pričom jej výbuch bol ekvivalentný výbuchu 500 kiloton TNT. Následná tlaková vlna vyrazila v Čeľabinsku a jeho okolí okná tisíckam budov, ktorých črepy zranili vyše 1200 ľudí. Vplyvom tlakovej vlny sa zrútila aj strecha a časť múru v miestnej zinkovni. Celkové škody na majetku prevýšili jednu miliardu rubľov. Zvyšky meteoru dopadli ako meteority najmenej na tri miesta, dve pri jazere Čebarkul a jedno pri meste Zlatoust. Jeden z fragmentov meteoritu prerazil zamrznutý povrch jazera Čebarkul a vytvoril tak v ľade kráter o priemere asi 6 metrov.

Udalosť je uvádzaná ako najvýraznejšia tohto typu od Tunguskej udalosti v roku 1908, ale na rozdiel od nej bola široko pozorovaná a zdokumentovaná. Je tiež prvým preukázaným prípadom v histórii, keď vplyvom pádu meteoritu došlo k zraneniu väčšieho počtu ľudí.

## Galéria

* Zrútená strecha v zinkovni v Čeľabinsku
* Rozbité okná v Čeľabinskom divadle
* Pohľad z Jekaterinburgu 200 km od hypocentra výbuchu
* Trajektória meteoritu nad Čeľabinskom

## Referencie

## Pozri aj

* Prelet meteoroidu EN131090 nad Česko-Slovenskom a Poľskom
* Tunguská udalosť
* Veľký denný bolid z roku 1972

## Iné projekty

|  |  |
| --- | --- |
|  | Astronomický portál Portál slnečná sústava |

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Čeľabinský meteorit**
# Alkalický kov

| Skupina | 1 |
| --- | --- |
| Perióda |
| 2 | 3 **Li** |
| 3 | 11 **Na** |
| 4 | 19 **K** |
| 5 | 37 **Rb** |
| 6 | 55 **Cs** |
| 7 | 87 **Fr** |
|   | >> |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Chemický portál |

 |

**Alkalické kovy** sú prvky 1. skupiny v periodickej tabuľke chemických prvkov zahŕňajúce lítium (Li), sodík (Na), draslík (K), rubídium (Rb), cézium (Cs) a francium (Fr). Sú vysoko reaktívne a vo voľnej prírode sa nenachádzajú v základnej forme. Ich pomenovanie pochádza z toho, že s vodou reagujú za vzniku alkálií – zásad.

## Vlastnosti

Atómy alkalických kovov majú vo vonkajšej vrstve svojho obalu jeden elektrón, predposlednú vrstvu majú ako najbližší vzácny plyn. Jadro atómu púta valenčný elektrón veľmi slabo, preto pri styku s atómami iných prvkov ho atóm ľahko strháva a tvorí tak jednomocný katión: Li +, Na+, K+, Rb+, Cs+. Preto sú alkalické kovy na začiatku elektrochemického radu napätia a ich stupeň elektronegativity je zo všetkých prvkov najmenší. Ľahko tvoria zlúčeniny s halogénmi.

Alkalické kovy sú mäkké ako vosk a dajú sa krájať nožom. Majú nízku teplotu topenia, ktorá klesá so stúpajúcim protónovým číslom. Sú to najľahšie kovy vôbec. Čím ďalej je valenčný elektrón od jadra, tým slabšie ho jadro púta. Keďže cézium najľahšie stráca valenčný elektrón, je najreaktívnejší z alkalických kovov a tvorí aj najsilnejšiu zásadu vôbec (hydroxid cézny *CsOH*).

### Charakteristické vlastnosti

Pri prerezaní sú alkalické kovy striebrobiele, okrem cézia, ktoré je zlatožlté. Veľmi rýchlo sa pokrývajú vrstvičkou hydroxidu a uhličitanu, reagujú s vodnými parami a s oxidom uhličitým, ktoré sú v ovzduší.

2 Na + 2 H2O → 2 NaOH + H2
2 NaOH + CO2 → Na2CO3 + H2O
Preto sa alkalické kovy uchovávajú pod petrolejom alebo v benzíne, prípadne v iných látkach ktoré neobsahujú kyslík.

Zahriatím na vzduchu sa vznietia a horia. Každý prvok charakteristicky zafarbuje plameň:

* lítium horí na oxid lítny (Li2O) - karmínový plameň
* sodík horí na peroxid sodný (Na2O2) - žltý plameň
* draslík horí na hyperoxid draselný (KO2) - fialový plameň
* rubídium horí na hyperoxid rubídny (RbO2)
* cézium horí na hyperoxid cézny (CsO2)

Prudko rozkladajú vodu, pričom vzniká príslušný hydroxid a uniká vodík. So stúpajúcim protónovým číslom sa zväčšuje prudkosť reakcie. Lítium reaguje s vodou pokojne, sodík sa na vode rýchlo pohybuje, draslík sa zapaľuje, rubídium a cézium reagujú výbušne.

## Výskyt

Sodík a draslík sú biogénne prvky. Ich ióny sú prítomné v bunkových tkanivách a telových tekutinách. Zúčastňujú sa na dôležitých chemicko-fyzikálnych procesoch v ľudskom tele.

Alkalické kovy sú veľmi reaktívne, preto sa v prírode vyskytujú len v zlúčeninách s inými prvkami. Najrozšírenejšie a najvýznamnejšie sú sodné a draselné zlúčeniny. V morskej vode a v soľných ložiskách je najmä chlorid sodný (NaCl) a chlorid draselný (KCl). Z mnohých nerastov sodíka a draslíka sú najdôležitejšie pre život rastlín živce, z nich má najmä živec draselný (KAlSi3O8). Používajú sa aj v sklenárenskom priemysle. V potravinárstve sa využívajú najmä chlorid sodný (NaCl) a hydrogenuhličitan sodný (NaHCO3).
# Pixel (grafika)

Zobrazenie pixelov.
**Pixel** (skratkové slovo z angl. pic**ture **el**ement –* obrazový prvok), skratka **px** alebo **pel,** je základná jednotka digitálnej rastrovej (bitmapovej) grafiky (fyzický bod, najmenší adresovateľný prvok). Predstavuje jeden svietiaci bod na monitore, resp. jeden bod digitálneho alebo vytlačeného obrázku.

Body na obrazovke tvoria štvorcovú sieť a každý pixel možno jednoznačne identifikovať podľa jeho súradníc. Vzhľadom na obmedzené množstvo pixelov a obmedzenú frekvenciu vykresľovania obrazu dochádza pri zobrazení na monitore k mnohým nežiaducim efektom. Medzi ne patrí napríklad aliasing, moaré, neostrosti, mozaikové skreslenia, strata informácii pri zmenšovaní, zväčšovaní alebo otáčaní obrazu a pod.

Pixel art
Veľkosť pixela záleží na type monitora. Pri obvyklých analógových typoch sa veľkosť pixela mení zmenou rozlíšenia. LCD obrazovky naproti tomu majú počet fyzických pixelov (tzv. natívne rozlíšenie) spravidla pevne viazané na používané rozlíšenie (napríklad 1024×768) a zobrazenia jediného rozlíšenia pri takom monitore vedie k určitej deformácií obrazu, pretože „počítačové pixely“ sú prepočítavané nerovnomerne prerozdeľovane na väčší počet „fyzických pixelov“.

V bežných režimoch má obrazovka rozlíšenie od zhruba 640×480 po 1600×1200, prípadne i viac. Napríklad pri 15-palcovom monitore pri rozlíšení 1024×768 predstavuje veľkosť jedného pixela sotva 0,3 mm. Maximálne možné rozlíšenie monitoru sa uvádza v jednotkách „pixel na palec“ (skratka ppi z anglického **p**ixel **p**er **i**nch).
# Bennu

Benu na egyptskom papyruse
Vták **Benu** je staroegyptským predobrazom Fénixa. Jeho uctievanie je spojené so staroegyptským mestom On (starogr. Heliopolis) v Dolnom Egypte. Medzi niektoré jeho prívlastky patria *Ten, ktorý sa rodí sám zo seba*, *Ten, ktorý stúpa* a *Vládca výročí*.

Etymologicky je meno Benu odvodené od slovesa **weben** znamenajúceho „jasne žiariť“ alebo „žiarivo stúpať“, ktoré sa viažu k pohybu slnka na oblohe. Uctievanie Benua je teda spojené s uctievaním slnka, predovšetkým v podobe slnečného boha Atum-Ra. Benu sa ďalej spájal s egyptským kalendárom, znovuzrodením a pravidelným, životodárnym stúpaním hladiny Nílu. Vo všeobecnosti Benu symbolizoval opakujúce sa javy v prírode, striedanie ročných období a ročný pohyb slnka po oblohe, aj v mytologickej histórii starovekého Egypta – tzv. milénia, po ktorých, ako Egypťania verili, sa dejiny opakujú.

S vtákom Benu sa spájajú aj tzv. kamene **benben** – starogr. *obeliskos*. Podľa egyptskej kozmológie sa Benu na počiatku sveta vynoril z prvotných vôd a svojim výkrikom začal plynutie času. Potom sa z tých istých vôd vynorila prvá zem, pahorok benben, na ktorý sa nesmrteľný vták usadil. Na tomto prvotnom benbene údajne spočíval chrám boha Réa v One.

O kulte vtáka Benu máme dosiaľ málo informácii a nevieme, aká bola jeho presná spojitosť s uctievaním boha Ra a s kultom faraónov. Podobne ako pri skúmaní iných zoomorfných kultov, v Egypte boli nájdené múmie volaviek, ktoré mohli predstavovať vtáka Benu.
# Edmund Burke

|  |
| --- |
| Edmund Burke |
| Západná filozofia Osvietenstvo |
|
írsky filozof, štátnik a teoretik politiky |
| Biografické údaje |
| Narodenie | 12. január 1729 Dublin, Írsko |
| Úmrtie | 9. júl 1797 (68 rokov) Beaconsfield, Anglicko |
| Dielo |
| Škola/tradícia | Whigovci, Liberálny konzervativizmus |
| Oblasť záujmu | Sociálna a politická filozofia |
|
Ovplyvnený
* Aristoteles, Cicero, Richard Hooker, Edward Coke, Montesquieu, William Blackstone
 |
|
Ovplyvnil
* Robert Peel, Immanuel Kant, Lord Acton, William Gladstone, Russell Kirk, Karl Popper, Roger Scruton, Joseph de Maistre, Hannah Arendt, William F. Buckley, Alexander Brunk, B. R. Ámbédkar
 |
| Podpis |  |
| Odkazy |
| Projekt Guttenberg | Edmund Burke (plné texty diel autora) |
|  | Edmund Burke (multimediálne súbory na commons) |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Biografický portál |

 |

**Edmund Burke** (\* 12. január 1729, Dublin – † 9. júl 1797, Beaconsfield) bol írsky filozof, štátnik a teoretik politiky, zakladateľ intelektuálneho konzervativizmu, nazývaný aj *otec konzervativizmu*.

Burke sa snažil zlúčiť whigovský princíp slobody s toryovským princípom poriadku.

## Iné projekty

CommonsWikicitátyCommons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Edmund Burke Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Edmund Burke Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Edmund Burke**.

## Externé odkazy

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
# Pont d’Iéna

Pont d’Iéna
**Pont d’Iéna** (*Jenský most*) je cestný most cez rieku Seinu v Paríži. Spája 16. obvod na pravom brehu a 7. obvod na ľavom. Most bol pomenovaný podľa bitky pri Jene v roku 1806, v ktorej Napoleon Bonaparte porazil pruskú armádu. Od roku 1975 je most zaradený medzi historické pamiatky.

## Dejiny

Impulz k postaveniu mosta vzišiel od cisára Napoleona, ktorý v roku 1807 vydal dekrét ktorým bolo rozhodnuté i mene mosta. Stavba prebiehala v rokoch 1808 – 1814. Počas okupácie Paríža pruskými vojakmi chcel generál Blücher, ktorý bol v bitke pri Jene porazený, vyhodiť most do vzduchu, ale kráľ Ľudovít XVIII. tomu zabránil. Most bol premenovaný na *Pont de l’École Militaire* (*Most Vojenskej školy*) a boli znesení orli, ktorí ho zdobili. Názov i výzdoba sa mostu vrátila až za vlády Ľudovíta Filipa. Počas svetovej výstavy v roku 1900 slúžil most na výstavné účely a doprava bola odklonená. Most bol tiež pri tejto príležitosti rozšírený na 24 metrov o kovové chodníky. Ďalšie rozšírenie mostu na súčasných 35 metrov prebehlo pred svetovou výstavou v roku 1937.

## Architektúra

Most je kamenný s piatimi oblúkmi s rozpätím 28 metrov, jeho celková dĺžka je 155 metrov a šírka 35 metrov.

Jeho štyri piliere zdobia cisárski orli. V roku 1853 pribudli na koncoch mosta štyri sochy. Na pravom brehu je galský bojovník (autor Antoine Préault) a rímsky bojovník (Louis Daumas). Na ľavom brehu je arabský bojovník (Jean-Jacques Feuchère) a grécky bojovník (François Devault).

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pont d’Iéna**

## Externé odkazy

* Most na stránkach Paríža Archivované 2009-07-13 na Wayback Machine
* Dejiny mosta na Structurae
* Záznam v evidencii historických pamiatok

## Zdroj

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pont d'Iéna na českej Wikipédii.*
# 310 pred Kr.

|  |
| --- |
| **Roky:** 315 314 313 312 311 – **310 pred Kr.** – 309 308 307 306 305 |
| **Desaťročia:** 20. roky – **10. roky 4. storočia pred Kr.** – 0. roky |
| **Storočia:** 5. storočie pred Kr. – **4. storočie pred Kr.** – 3. storočie pred Kr.

---

**Rok 310 pred Kr. v oblastiach:Kultúra*
Hudba –
Umenie

---

**Zoznam vládcov:**
Predstavitelia štátov –
Vedúce osobnosti |

## Úmrtia
# Gerd Binnig

Nositeľ Nobelovej ceny

|  |
| --- |
| Gerd Binnig |
| nemecký fyzik |
|  |
| Narodenie | 28.6.194728. jún 1947 (78 rokov) Frankfurt nad Mohanom, Nemecko |
| Známy vďaka | vynález vzorkovacieho tunelového mikroskopu |
| Alma mater | Goethe-Universität Frankfurt |
| Profesia | fyzik |
| Manželka | Lore Waglerová |
| Deti | 2 |
| Odkazy |
| Commons |  Gerd Binnig |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Biografický portál |

 |

**Gerd Karl Binnig** (\* 20. jún 1947, Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) je nemecký fyzik a držiteľ štvrtiny Nobelovej ceny za fyziku (1986) za vynález vzorkovacieho tunelového mikroskopu (STM), ktorého nástupcom je aj AFM. O cenu sa delí spolu s Heinrichom Rohrerom (1/4) a Ernstom Ruskom (1/2), ktorý vynašiel elektrónový mikroskop.

Binnig študoval na Goetheho univerzite vo Frankfurte fyziku (pre túto sa rozhodol už v 10 rokoch), ale nebol si istý správnosťou svojej voľby, špeciálne štúdium teoretickej fyziky ho neuspokojovalo. Tu obhájil svoju dizertáciu a získal v roku 1978 titul Ph.D.. V tom istom roku ho jeho žena Lore Waglerová presvedčila k prijatiu práce v laboratóriách IBM v Švajčiarsku, kde sa podieľal na vývoji STM spolu s Rohrerom. V rokoch 1985–1986 sa presunul do Kalifornie, stále ako zamestnanec IBM. Potom sa stal na dva roky hosťujúcim profesorom Stanfordovej univerzity.

## K princípu STM

Princíp STM je založený na vlnovom charaktere elektrónov, na ktorý prvýkrát upozornil Louis de Broglie (tiež nositeľ Nobelovej ceny). Malá sonda mikrometrových rozmerov s ultra ostrým hrotom sa pohybuje vo vákuu pozdĺž povrchu vzorky a emituje prúd elektrónov. Aj tá najmenšia zmena vzdialenosti sondy od povrchu je zaznamenávaná. Potom je už len otázkou vhodného vzorkovania povrchu a následnej digitalizácie ako vytvoriť trojrozmerný obraz.

## Referencie

## Literatúra

* Lubomír Sodomka, Magdalena Sodomková, Nobelovy ceny za fyziku, Praha : SET OUT, 1997. ISBN 80-902058-5-2

## Externé odkazy

* www.aldebaran.cz Archivované 2007-07-01 na Wayback Machine
* Lze zobrazit atomovou strukturu látky? Archivované 2007-02-09 na Wayback Machine
* Nobelova cena za rok 1986
# Ägukka (Kórejská republika)

|  |
| --- |
| 애국가 愛國歌 *Ägukka* |
|  |
| Hymna |   Kórejská republika |
| Iné názvy | Vlastenecká pieseň |
| Slová | Neznámy |
| Hudba | Ahn Eak-tae, 1935 |
| Prijaté | 1948 |
|
Ägukka

Inštrumentálna verzia
 |

| Štátne hymny sveta |
| --- |
| **Európa**
Belgicko - Bielorusko - Bosna a Hercegovina - Bulharsko - Cyprus - Česko - Čierna Hora - Dánsko - Estónsko - Fínsko - Francúzsko - Grécko - Chorvátsko - Írsko - Lotyšsko - Macedónsko - Maďarsko - Malta - Nemecko - Poľsko - Rakúsko - Rumunsko - Rusko - Slovensko - Spojené kráľovstvo - Španielsko - Švajčiarsko - Turecko - Ukrajina - Vatikán

**Ázia**
Afganistan - Bhután - Čína - Izrael - Kórea - Mongolsko - Sýria - Turkménsko - Vietnam

**Severná Amerika**
Kanada - USA - Dominikánska republika - Jamajka - Kuba

**Južná Amerika**
Brazília

**Afrika**
Benin - Kamerun - Južná Afrika - Sv. Tomáš a Princov ostrov

**Austrália a Oceánia**
Nauru - Tuvalu

**Ďalšie**
Európska hymna - Esperanto - Buriatsko - Česko-Slovensko - Kirgizská SSR - Nemecká demokratická republika - Prvá slovenská republika - Rakúsko-Uhorsko - Sovietsky zväz

Táto lišta: zobraz • diskusia • uprav |

**Ägukka** (애국가, 愛國歌), v preklade z kórejčiny *Pieseň lásky k vlasti*, je hymna Kórejskej republiky. Hoci rovnaký termín na označenie národnej hymny sa používa aj v Kórejskej ľudovodemokratickej republike jej slová a takisto aj melódia sa líšia.

## Pôvod

Predpokladá sa, že slová napísal ešte začiatkom 20. storočia alebo politik Jun Čchi-ho (윤치호), alebo An Čchang-ho (안창호), známy kórejský vodca hnutia za nezávislosť. Spočiatku sa slová spievali na melódiu starej škótskej ľudovej piesne "Auld Lang Syne", no neskôr v roku 1935 kórejský skladateľ An Ik-tchä (안익태) zložil hudobný motív na tieto slová. V čase Japonskej okupácie Kórey (1907-1945) bola zakázaná. Ako svoju hymnu ju najskôr prijala exilová vláda v Šanghaji a oficiálne bola spievaná 15. augusta 1948 pri založení Kórejskej republiky. Ešte v tom istom roku bola prijatá vládou Kórejskej republiky ako oficiálna hymna.

## Slová

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | zápis pomocou kórejskej abecedy | zápis pomocou znakov handža | slovenská tran두산이 마르고 닳도록 하느님이 보우하사 우리나라 만세 | 東海 물과 白頭山이 마르고 닳도록 하느님이 保佑하사 우리나라 萬歲 | Tongä mulghwa Päktusani marugo taltchorok Hanunimi pouhasa urinara manse | Až pokiaľ vody Východného mora a hora Päktu-san nevyschnú Bože, ochraňuj náš národ! |
| Refrén | 무궁화 삼천리 화려강산 대한사람 대한으로 길이 보전하세 | 無窮花 三千里 華麗江山 大韓사람 大韓으로 길이 保全하세 | Mugunghwa samčcholli hwarjo kangsan Tähansaram tähanuro kiri podžonhase | mugunghwa (ibištek), tri tisíc *li* krásnych riek a hôr, ľud veľkého národa Han, uchovaj si navždy svoje veľké meno Han. |