# Kráľovstvo oboch Sicílií

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Kráľovstvo oboch Sicílií *Regno delle Due Sicilie (tal.) Regno d’’e Ddoje Sicilie (neap.) Regnu dî Dui Sicili (sic.)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ←  ←  | **1811 – 1861** |  → |

|  |  |
| --- | --- |
|  vlajka |  znak |

 |
| **Hymna:Inno al Re* |
| **Geografia**

|  |
| --- |
|  |

 |
| Hlavné mesto | Neapol |
| Rozloha | 111 900 km² (v roku 1860) km²  |
| **Obyvateľstvo** |
| Počet obyvateľov | 8 703 000 (v roku 1860) Hustota zaľudnenia: 77.8 obyv./km² |
| Jazyky | Taliančina (oficiálny jazyk) Neapolčina, Sicílština |
| Náboženstvo | Rímskokatolícka cirkev |
| **Štátny útvar** |
| Štátne zriadenie | Monarchia |
| Vznik | 1811 |
| Zánik | 1861 |
|

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Predchádzajúce štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
|  | Sicílske kráľovstvo |
|  | Neapolské kráľovstvo |

 | **Nástupnícke štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
|  | Talianske kráľovstvo (1861 – 1946) |

 |

 |

**Kráľovstvo oboch Sicílií** alebo **Kráľovstvo obojakej Sicílie** (tal. il Regno delle Due Sicilie) bolo kráľovstvo na Sicílii a v južnom Taliansku v rokoch 1130 – 1282 a 1816 – 1861.

Základom kráľovstva bolo územie medzi Neapolom a Capuou (spolu s grófstvom Aversa), ktoré získali v 1. polovici 11. storočia Normani od pápeža ako léno za ich pomoc proti Byzantskej ríši a Arabom. V roku 1059 získal ich vodca Robert Guiscard od pápeža Mikuláša II. lénom Apúliu, Kalábriu, Benevento a Salerno, ako aj ostrov Sicíliu. V roku 1130 získal vojvoda Roger II. od pápeža titul kráľa Apúlie, Kalábrie a Sicílie, postupne sa jeho kráľovstvo začalo nazývať Kráľovstvom oboch Sicílií (podľa gréckeho názvu pre juh Talianska *Sikélia*).

Kráľovstvo prešlo v roku 1194 sobášom Konštancie Sicílskej, dcéry Rogera II., s rímsko-nemeckým cisárom Henrichom VI. na štaufskú dynastiu (po ich smrti sa v roku 1198 stal sicílskym kráľom Fridrich II. Štaufský, rímsko-nemecký cisár v rokoch 1212/1220 - 1250). Kráľovstvo bolo oporou cisára Rímsko-nemeckej ríše Fridricha II. v jeho sporoch s pápežmi.

V roku 1282 sa kráľovstvo rozpadlo na Neapolské kráľovstvo, v ktorom vládli Anjouovci, a na Sicílske kráľovstvo, ktoré získali králi z Aragónska. V dôsledku ďalšieho historického vývoja však boli obe kráľovstvá často spojené personálnou úniou (vládol im teda jeden panovník). V rokoch 1505 - 1713 to boli španielski králi, v rokoch 1735 - 1799 sa obe kráľovstvá stali sekundogenitúrou španielskych Bourbonovcov (vládol im teda druhorodený syn panujúceho kráľa). V roku 1799 bol kráľ Ferdinand IV. Bourbonský (ako neapolský kráľ) zbavený trónu povstaním republikánsko-jakobínskych síl, ktoré na niekoľko mesiacov (január - jún 1799) vytvorili Parthenopskú republiku. Po druhej detronizácii Ferdinanda IV. Napoleonom Bonapartom začiatkom roku 1806 zveril neapolský trón Napoleon svojmu bratovi Jozefovi Bonapartovi (kráľom bol v rokoch 1806 - 1808). V rokoch 1808 - 1815 bol neapolským kráľom generál francúzskej armády Joachim Murat. V decembri roku 1816 Ferdinand IV. obnovil Kráľovstvo oboch Sicílií a vládol v ňom ako Ferdinand I. až do svojej smrti v roku 1825.

Obnovené Kráľovstvo dvoch Sicílií existovalo v rokoch 1816 – 1861. V roku 1861 sa stalo súčasťou zjednoteného Talianskeho kráľovstva.

## Referencie

## Pozri aj

* Zoznam panovníkov Kráľovstva oboch Sicílií

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kráľovstvo oboch Sicílií**

|  |  |
| --- | --- |
|  | Historický portál |