Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Sapporo

Sapporo, Hokkaidó
Poloha mesta
**Sapporo** (jap. 札幌市 – Sapporo-ši) je piate najväčšie mesto v Japonsku podľa počtu obyvateľov a tretie najväčšie podľa rozlohy. Je to hlavné mesto prefektúry Hokkaido. Má rozlohu 1 121,12 km² a asi 1,9 milióna obyvateľov.

Je známe ako hostiteľské mesto zimnej olympiády v roku 1972 a vďaka každoročnému snežnému festivalu, ktorý priláka viac ako 2 milióny turistov z celého sveta.

## História

Mesto Sapporo vzniklo roku 1868 nariadením japonskej vlády ako budúce hlavné mesto novovytvorenej provincie Hokkaido a už od svojho založenia začalo lákať prisťahovalcov z iných častí Japonska. Roku 1870 sa začala výstavba nového mesta. Roku 1880 bolo mesto spojené s ostatnými časťami Japonska železnicou. Roku 1907 bola v Sappore založená poľnohospodárska univerzita a v roku 1910 boli okolité obce kvôli rýchlemu rastu mesta pripojené k Sapporu. Roku 1918 vznikol v meste systém mestskej električkovej dopravy. V roku 1972 bolo mesto hostiteľom zimnej olympiády. V súčasnosti patrí mesto medzi najväčšie a najdôležitejšie urbanistické sídlo na ostrove Hokkaidó.

## Hospodárstvo

Hospodárstvo Sappora je charakterizované dominantným postavením sektora služieb v štruktúre ekonomiky mesta. Najväčšie priemyselné odvetvia podľa množstva zamestnancov sú informačné technológie, obchod a turizmus. Veľká časť turistickej atraktívnosti mesta spočíva v postavení Sappora, ako centra zimných športov s množstvom dobre vybavených a kvalitných zimných stredísk v blízkom okolí mesta. Mesto je centrom výrobného priemyslu celej oblasti Hokkaida. V meste sa vyrába oceľ, mechanické stroje, papier. Mesto je aj významným centrom potravinárskeho a pivovarníckeho priemyslu. Pivo vyrobené v pivovare Sapporo je známe a obľúbené v celom Japonsku.

## Mestské časti

Sapporo je rozdelené na 10 štvrtí (*ku*):

* Acubecu-ku（厚別区）
* Čúó-ku（中央区）
* Higaši-ku（東区）
* Kita-ku（北区）
* Kijota-ku（清田区）
* Minami-ku（南区）
* Niši-ku（西区）
* Široiši-ku（白石区）
* Teine-ku（手稲区）
* Tojohira-ku（豊平区）

## Partnerské mestá

* Mníchov, Nemecko, 1972
* Novosibirsk, Rusko, 1990
* Portland, Oregon, USA, 1959
* Šen-jang, Čína, 1980

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Sapporo**
# Obdobie Meidži

|  |
| --- |
| Samuraji z klanu Satsuma počas obdobia Bošinskej vojny. |
| **Dejiny Japonska** |
| * Japonský paleolit
* Obdobie Džómon
* Obdobie Jajoi
* Obdobie Jamato
	+ Obdobie Kofun
	+ Obdobie Asuka
* Obdobie Nara
* Obdobie Heian
* Obdobie Kamakura
* Obdobie Muromači
	+ Obdobie Sengoku
* Obdobie Azuči-Momojama
* Obdobie Edo
* Obdobie Meidži
	+ Reformy Meidži
* Obdobie Taišó
* Obdobie Šówa
* Obdobie Heisei
* Obdobie Reiwa
 |

**Obdobie Meidži** alebo **éra Meidži** alebo **Meidži** (jap. "osvietená vláda") je obdobie dejín Japonska 1868-1912, éra vlády cisára Macuhita.

Po dvestoročnej izolácii (Tokugawa) napodobňovanie Západu v politike, hospodárstve, kultúre; expanzívne vojny (s Čínou 1894-1895, s Ruskom 1904-1905, pripojenie Kórey 1910).

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Obdobie Meidži**

## Externé odkazy

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
# Zen-budhizmus

**Zen-budhizmus** (iné názvy: **zenový budhizmus**, **zen**, nespisovne: *zen buddhizmus*, *zenový buddhizmus*) je forma budhizmu rozšírená najmä v Japonsku a Južnej Kórei, odkiaľ sa rozšírila aj do Spojených štátov a Západnej a Strednej Európy.

Je to najvýznamnejší plod japonskej budhistickej tradície, ktorý rozšíril jeho hlavný predstaviteľ Eisai (1141 – 1215). Typickou metódou zen-budhizmu je meditácia bez formy, obvykle v sede – tzv. Zazen (preferovaná najmä v škole Sótó zen), v ktorej sa dospieva k zážitku jednoty s bytím, ako aj k osvieteniu (jap. *satori*). Ďalšou metódou využívanou napr. v škole Rinzai zen, je konfrontácia s otázkou, ktorá je v intenciách racionality neriešiteľná, tzv. kóan, a ktorej riešenie je možné len pri opustení doterajšieho spôsobu nazerania.

Zen (čín. *čchan*, zo sanskrit. *dhjána*) sa už v Číne rozdelil na niekoľko škôl. Rinzai zen a sotó zen sú v Japonsku najdôležitejšími školami zenu.

V zene nejde o dosahovanie cieľa, osvietenie nie je podstatné. Slová konanie nezasahovaním či nezámerné konanie sú pri pokuse opísať podstatu zenového prístupu vhodnejšie.

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Zen-budhizmus**

## Externé odkazy

* FILIT Zdroj z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok
# Kjóto (mesto)

|  |
| --- |
| Kjóto |
| 京都 |
| mesto |
|  Kjótska veža - dominanta mesta, hrobka Tō-ji, Gion Matsuri v modernom meste, svätyňa Fušimi Inari-taiša, Cisársky palác, hrobka Kiyomizu-dera, Kinkakudži, Pontochō - domov gejší.  |
|

|  |
| --- |
|  Vlajka  |

 |
| Štát |  Japonsko |
| Fed. štát | prefektúra Kjóto |
| Región | Honšú |
|  |
| Rozloha | 827 km² (82 700 ha) |
|  |
| Obyvateľstvo | 1 473 746 (*1.8.2011.*) |
| Hustota | 1 782,04 obyv./km² |
|  |
|

 Poloha mesta v rámci prefektúry Kjóto

 |
|

 Poloha mesta v rámci Japonska.

 |
|  Interaktívna mapa mesta
 |
|  |
| **Webová stránka:**  www.city.kyoto.jp/koho/eng/index.html |
|  |
| **Portál, ktorého súčasťou je táto stránka:**

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Geografický portál |

 |
|  |

Kjóto, 1891
**Kjóto** (jap. 京都市 – Kjóto-ši) je mesto na ostrove Honšú v Japonsku s rozlohou 827,90 km² a počtom obyvateľov takmer 1,5 milióna.

Pôvodne bolo hlavným mestom Japonska, dnes je hlavným mestom prefektúry Kjóto a významnou časťou konurbácie Osaka-Kjóto-Kobe.

## Partnerské mestá

* Boston, Massachusetts, USA
* Čching-tao, Čína
* Čindžu, Južná Kórea
* Florencia, Taliansko
* Guadalajara, Mexiko
* Hue, Vietnam
* Istanbul, Turecko
* Kolín nad Rýnom, Nemecko
* Konya, Turecko
* Kyjev, Ukrajina
* Paríž, Francúzsko
* Praha, Česko
* Si-an, Čína
* Benáres (mesto)Benáres, India
* Vientiane, Laos
* Záhreb, Chorvátsko

## Pozri aj

* Štvrť Gion
* Cisárska Vila Kacura

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kjóto (mesto)**
# Honšu

Honšu
**Honšu** (slovenský normovaný názov) alebo **Honšú** (jap. 本州 –  *Honšú*, doslova „Hlavná zem“) je najväčší japonský ostrov.

Leží na juh od ostrova Hokkaido, na sever od Šikoku a na severovýchod od Kjúšu. Jeho východné brehy obmýva Tichý oceán a západné Japonské more. Je to siedmy najväčší a druhý najľudnatejší (po Jáve) ostrov na svete. Ostrov je približne 1 300 km dlhý a 50 až 230 km široký s celkovou rozlohou približne 227 960 km², čo je okolo 60 % celkovej rozlohy Japonska. Honšu je väčší než ostrov Veľká Británia a štyrikrát väčší než Slovensko; má dĺžku pobrežia 5 450 km. Hornatý ostrov s mnohými vulkánmi je dejiskom častých zemetrasení. Najvyšším vrcholom je činná sopka Fudžisan (Hora Fudži) s výškou 3 776 m. Je tu i veľa (krátkych) riek, vrátane japonskej najdlhšej rieky Šinano (367 km). Podnebie je na severe chladné a na juhu subtropické. Ostrov leží v tzv. pásme ohnivého kruhu.

## Referencie

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Honšu**
# Kjúšu

|  |
| --- |
| Kjúšu (九州) |
|  |
|  |
| Štát | Japonsko |
|  |
| Najvyšší bod |  |
|  - poloha | Sopka Kúdžú |
|  - výška | 1,791 m m n. m. |
|  |
| Rozloha | 36 782,37 km² (3 678 237 ha) |
|  |
| Obyvateľstvo | 12,650,847 (Jún 2 022) |
|  |
|  |
| **Portál, ktorého súčasťou je táto stránka:**

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Geografický portál |

 |
|  |

Poloha ostrova Kjúšu
Región Kjúšú
**Kjúšu** (slovenský normovaný názov) alebo **Kjúšú** (jap. 九州 – *Kjúšú* – Deväť provincií) je tretí najväčší japonský ostrov a súčasne najjužnejší a najzápadnejší ostrov z hlavných štyroch ostrovov Japonska a tradičný japonský región. Považuje sa za rodisko japonskej civilizácie.

## Geografia

Ostrov Kjúšú je hornatý a nachádza sa tu najaktívnejšia japonská sopka Aso, vysoká 1591 metrov. Nachádza sa tu mnoho ďalších znakov tektonickej činnosti vrátane početných oblastí s termálnymi prameňmi. Najznámejšie z nich sa nachádzajú v Beppu na východnom pobreží a v okolí hory Aso v strednej časti Kjúšú. Ostrov je od Honšu oddelený prielivom Kanmon. Ako najbližší ostrov k ázijskému kontinentu je z historického hľadiska vstupnou bránou do Japonska.

Celková rozloha ostrova je 36 782,37 km2 (14 201,75 km²), čo z neho robí 37. najväčší ostrov na svete, je o niečo väčší ako ostrov Taiwan 35 808 km2 (13 826 km²), najvyššia nadmorská výška je 1791 metrov na sopke Kudžú.

Názov *Kjúšú* pochádza z deviatich starovekých provincií Saikaidó, ktoré sa na ostrove nachádzali: Čikuzen, Čikugo, Hizen, Higo, Buzen, Bungo, Hjúga, Osumi a Sacuma.

Dnešný región Kjúšú (九州地方 – Kyjúšú čihó) je politicky vymedzený región, ktorý pozostáva zo siedmich prefektúr na ostrove Kjúšú (zahŕňa aj bývalú Cušimu a Iki, ako súčasť Nagasaki) a prefektúry Okinawa na juhu:

* Severné Kjúšú
	+ prefektúra Fukuoka
	+ prefektúra Kumamoto
	+ prefektúra Nagasaki
	+ prefektúra Óita
	+ prefektúra Saga

* Južné Kjúšú
	+ prefektúra Kagošima
	+ prefektúra Mijazaki
* Okinawa
	+ prefektúra Okinawa

## Populácia

V Kjúšú je 10,3% obyvateľstva Japonska. Väčšina obyvateľstva Kjúšú je sústredená na severozápade v mestách Fukuoka a Kitakjúšu, pričom populačné koridory sa tiahnu juhozápadne do Sasebo a Nagasaki a na juh do Kumamota a Kagošimy. Okrem mesta Oita a mesta Mijazaki vykazuje východné pobrežie všeobecný pokles populácie.

Politicky je Kjúšú popisovaný ako bašta Liberálno-demokratickej strany.

Podľa údajov z japonského sčítania ľudu zaznamenal región Kjúšú spolu s Rjúkjú (prefektúrami Okinawa a Kagošima) približne od roku 2000 veľký pokles obyvateľstva. Celkový pokles obyvateľstva je však mierny vzhľadom na pomerne vysokú pôrodnosť Rjúkjúčanov v rámci rjúkjúskych krajín (Okinawa a Kagošima) aj v celom regióne Kjúšú. Okrem toho aj ostatné prefektúry v Kjúšú majú, v porovnaní so zvyškom Japonska, mimoriadne vysokú celkovú mieru pôrodnoosti. Rjúkjúčania sú pôvodnou menšinovou skupinou v Japonsku.

## Referencie

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kjúšu**

## Zdroj

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kyushu na anglickej Wikipédii.*
# Šikoku

O iných významoch výrazu *Šikoku* pozri *Šikoku (rozlišovacia stránka)*.
Poloha Šikoku
**Šikoku** (jap. 四国 – štyri provincie) je štvrtý najväčší ostrov Japonska a súčasne najmenší a najmenej zaľudnený zo štyroch hlavných japonských ostrovov a tradičný región Japonska.

Oblasť Šikoku – skladajúca sa zo Šikoku a priľahlých ostrovov má rozlohu asi 18 800 km² a delí sa na štyri prefektúry: Ehime, Kagawa, Kóči a Tokušima. Šikoku je s Honšú spojené systémom trajektov, leteckých liniek a od roku 1988 aj sieťou mostov Seto Óhaši. Až do dokončenia mostov bol ostrov izolovaný od ostatných častí Japonska a od možnosti jednoduchšej dopravy medzi Honšú a Šikoku sa očakávalo zrýchlenie rozvoja oblasti. Dnes sa dá na Šikoku dostať tromi sieťami mostov.

Hory rozdeľujú Šikoku na úzku severnú oblasť obmývanú Vnútorným morom a južnú časť u Tichého oceánu. Väčšina zo 4,5 miliónov obyvateľov žije na severe a tam tiež, s jedinou výnimkou, ležia všetky väčšie mestá. Hora Išizuči (石鎚山) v prefektúre Ehime je s výškou 1 982 m n. m. najvyššia na ostrove. Priemysel je stredne rozvinutý a zahrňuje spracovanie rudy z dôležitej bane na meď v Bešši. Pôda je obrábaná veľmi intenzívne. V náplavových oblastiach, hlavne na východe oblasti, sa pestuje ryža a v zime pšenica a jačmeň. Na severe ostrova sa pestuje mnoho druhov ovocia vrátane citrusov, broskýň, kaki a grapefruitov. Vďaka produkcii pšenice sa počas obdobia Edo stali dôležitou súčasťou jedálneho lístka v prefektúre Kagawa cestoviny sanuki udon (讃岐うどん).

Väčšia, južná časť Šikoku je hornatá a riedko osídlená. Jediná väčšia nížina sa rozprestiera okolo Kóči, hlavného mesta prefektúry Kóči. Mierne zimy podporujú rozvoj zeleninárstva, predovšetkým pestovanie mimo sezónnej zeleniny pod plastovými fóliami. Na juhu sú bežné dve žatvy ryže do roka. Drevospracujúci a papierenský priemysel je vďaka dostatku dreva a vodnej energie veľmi rozvinutý.

Šikoku je tiež známe pútne miesto. Putovanie po 88 chrámoch mnícha Kúkaia má tradíciu už od 9. storočia.

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Šikoku**

## Zdroj

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Šikoku na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
# Hokkaido

O psovi pozri *Hokkaido (pes).*
Poloha ostrova a prefektúry Hokkaido
**Hokkaido** (slovenský normovaný názov) alebo **Hokkaidó** (jap. 北海道 – *Hokkaidó*) je druhý najväčší japonský ostrov a jedna z prefektúr a tradičných regiónov Japonska.

## Referencie

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hokkaido**
# Aomori (prefektúra)

Poloha prefektúry v Japonsku
**Aomori** (jap. 青森県 – Aomori-ken) je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa v regióne Tóhoku v najsevernejšej časti ostrova Honšú. Hlavné mesto je Aomori. Aomori bolo pomenované podľa zálivu Aomori (青森湾; Aomori-wan).

Prefektúra má rozlohu 9 606,26 km² a k 1. októbru 2005 mala 1 436 6288 obyvateľov.

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Aomori (prefektúra)**
# Kóbe

Prístav v Kóbe
**Kóbe** (jap. 神戸市 – Kóbe-ši) je hlavné mesto japonskej prefektúry Hjógó a jeden z hlavných prístavov Japonska. Má rozlohu 551,40 km², 1,5 milióna obyvateľov, z toho asi 45 000 obyvateľov pochádza zo zahraničia z viac ako 100 rôznych krajín.

Mesto je súčasťou konurbácie Osaka-Kjótó-Kóbe, druhej najväčšej v Japonsku.

Mesto Kóbe zasiahlo skoro ráno 17. januára 1995 silné zemetrasenie, pri ktorom zahynulo viac ako 6 000 ľudí.

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kóbe**
# Osaka (mesto)

|  |
| --- |
| Osaka |
| mesto |
|  |
|

|  |
| --- |
|  Vlajka  |

 |
| **Oficiálny názov:** 大阪 |
|  |
| Štát |  Japonsko |
| Fed. štát | prefektúra Osaka |
|  |
| Súradnice | ﻿ / ﻿ |
|  |
| Rozloha | 222,22 km² (22 222 ha) |
|  |
| Obyvateľstvo | 2 668 113 (*1.9.2010*) |
| Hustota | 12 006,63 obyv./km² |
|  |
| Primátor | YOKOYAMA Hideyuki (横山 英幸) |
|  |
|

 Poloha mesta v rámci prefektúry Osaka.

 |
|  Interaktívna mapa mesta
 |
|  |
| **Wikimedia Commons:**  Osaka, Osaka |
| **OpenStreetMap:** mapa |
|  |
| **Portál, ktorého súčasťou je táto stránka:**

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Geografický portál |

 |
|  |

**Osaka** (jap. 大阪市 – Ósaka-ši; presný prepis z japončiny znie **Ósaka**) je hlavné mesto japonskej prefektúry Osaka a tretie najväčšie mesto v Japonsku (po Tokiu a Jokohame) s počtom obyvateľov okolo 2,6 milióna (2007). Nachádza sa v oblasti Kansai na hlavnom ostrove Honšú pri ústí rieky Jodo. Osaka spolu s mestami Kóbe a Kjóto tvorí jednu z najväčších metropolitných oblastí na svete s počtom obyvateľov 17,5 milióna.

V rebríčku *Economist Intelligence Unit* miest najlepších pre život z roku 2019, ktorý hodnotil 140 miest sa Osaka umiestnila na 4. mieste.

## Doprava

Na umelom ostrove 5 km od mesta na nachádza Medzinárodné letisko Kansai a na pevnine Medzinárodné letisko Osaka. V meste sa nachádza terminál vysokorýchlostných železníc Šinkansen. Metro v Osake má dĺžku 129,9 km, 8 dráh a 125 staníc.

## Priemysel

V minulosti bolo centrom ťažkého priemyslu, v poslednom čase sa do popredia dostáva elektrotechnika.

## Šport

V roku 2002 sa tu hrali 3 stretnutia v rámci majstrovstiev sveta vo futbale a v roku 2007 sa tu uskutočnili majstrovstvá sveta v atletike.

## Osobnosti mesta

* Jasunari Kawabata (\* 1899 – † 1972), spisovateľ, nositeľ Nobelovej ceny
* Šizuo Kakutani (\* 1911 – † 2004), matematik
* Kenzó Tange (\* 1913 – † 2005), architekt
* Mačiko Kjó (\* 1924 – † 2019), herečka
* Leo Esaki (\* 1925), experimentálny fyzik a elektronik, nositeľ Nobelovej ceny
* Tadao Andó (\* 1941), architekt
* Naomi Ósaková (\* 1995), tenistka

## Partnerské mestá

* Aksaray, Turecko
* Hamburg, Nemecko
* Chicago, Illinois, USA
* Lyon, Francúzsko
* Manchester, Spojené kráľovstvo
* Melbourne, Austrália
* Miláno, Taliansko
* Petrohrad, Rusko
* San Francisco, Kalifornia, USA
* São Paulo, Brazília
* Šanghaj, Čína
* Toronto, Kanada

## Referencie

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Osaka (mesto)**
# Hanshin Tigers

Štadión Hanshin Tigers
**Hanshin Tigers** je profesionálny bejzbalový klub z Nippon Professional Baseball, patriaci do *Central League*. Je to druhý najstarší bejzbalový tím v Japonsku. Klubové farby sú Žltá, čierna a biela.

Klub bol založený v roku 1935.
Fanúšikovská základňa Tigers je jedna z najväčších v Japonsku, najmä preto, že sa tím stal v posledných rokoch jedným z najsilnejších. Fanúšikovia sú však tiež považovaní – na japonské pomery – za besných. Po posledných ligových majstrovstvách tímu došlo na moste Ebisu-bashi v Osake k nepokojom, ktoré mali za následok zranenia a škody na majetku.

Za svoju históriu klub celkom 5-krát vyhral *Central League*, z toho 1-krát aj nasledujúcu Japonská sériu:

* Víťazstva v Japonská séria: 1985
* Ostatné víťazstva v CL: 1962, 1964, 2003 a 2005

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hanshin Tigers**

## Externé odkazy

* Oficiálne stránky

## Zdroj

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hanshin Tigers na nemeckej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
# Mongolčina

|  |
| --- |
| Mongolčina (Монгол хэл) |
| Štáty | Mongolsko, Čína, Rusko |
| Región | Ázia |
| Počet hovoriacich | okolo 6 miliónov |
| Klasifikácia | Altajské jazyky
* Mongolské jazyky
	+ **Mongolčina**
 |
| Písmo | cyrilika, mongolské písmo |
| Postavenie |
| Úradný jazyk |  Mongolsko  Čína (Vnútorné Mongolsko) |
| Jazykové kódy |
| ISO 639-1 | mn |
| ISO 639-2 | mon |
| ISO 639-3 | mon |
| Wikipédia |
| Adresa | mn.wikipedia.org |
| Pomenovanie | Википедиа, чөлөөт нэвтэрхий толь |
| Pozri aj: Jazyk – Zoznam jazykov |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Jazykový portál |

 |

Mapa rozšírenia mongolčiny
**Mongolčina** alebo **vlastná mongolčina** (ak sa považuje za viacero jazykov) **vlastné mongolské jazyky/mongolský makrojazyk** je najvýznamnejší jazyk (resp. skupina jazykov či makrojazyk) zo skupiny mongolských jazykov a hlavný jazyk v Mongolsku.

Ethnologue 2009 hovorí o vlastných mongolských jazykoch resp. mongolskom makrojazyku a rozlišuje dva jazyky:

* chalchská mongolčina/chalšská mongolčina (=centrálna mongolčina, chalchčina/chalština, chalcha, chalcha-mongolčina, chalchské nárečie/nárečia) - vrátane dialektu dariganga (=južná chalchčina)
* periférna mongolčina (=vnútorná mongolčina) - vrátane nárečia ordos

Mongolčinou (chalchskou aj periférnou) hovorí asi 6 miliónov ľudí v Mongolsku, v priľahlých oblastiach Ruska a Číny (v autonómnej oblasti Vnútorné Mongolsko). Za spisovný variant jazyka sa v Mongolsku považuje najrozšírenejšie nárečie chalchčina. Mongolčina sa píše v Mongolsku a Rusku cyrilikou, v Číne tradičným mongolským písmom.
# Džigoró Kanó

|  |
| --- |
| Džigoró Kanó |
|
Džigoró Kanó okolo roku 1937 |
| Rod. meno | 嘉納 治五郎 *Kanó Džigoró* |
| Narodenie | 28. október 1860 Kóbe, Japonsko |
| Úmrtie | 4. máj 1938 (77 rokov) paluba lode *Hikawa Maru* |
| Odkazy |
| Commons |  Džigoró Kanó |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Biografický portál |

 |

**Džigoró Kanó** (jap. 嘉納 治五郎 – *Kanó Džigoró*; \* 28. október 1860, Kóbe – † 4. máj 1938, paluba lode *Hikawa Maru*) bol japonský športovec a pedagóg, zakladateľ moderného džuda. V rokoch 1898 – 1901 pôsobil ako riaditeľ pre základné vzdelávanie ministerstva školstva

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Džigoró Kanó**
# Kitakjúšú

Tokiwa baši v časti Kokura Kita
**Kitakjúšú** je mesto v Japonsku na ostrove Kjúšu. Má rozlohu 486,81 km² a žije tu 983,037 obyvateľov (2010).

## Partnerské mestá

* Inčchon, Kórejská republika, 1988
* Minamikjúšú, Japonsko, 2008
* Norfolk, Virgínia, USA, 1959
* Tacoma, Washington USA, 1959
* Ta-lien, Čína, 1979

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kitakjúšú**
# Turečtina

|  |
| --- |
| turečtina (Türkçe) |
| Štáty | Turecko, Severocyperská turecká republika, Cyprus, Azerbajdžan, Bosna a Hercegovina, Bulharsko, Grécko, Irán, Irak, Rumunsko, Sýria |
| Región | Balkánsky polostrov, Malá Ázia,
 Levanta |
| Počet hovoriacich | 80 miliónov  |
| Poradie | 21. |
| Klasifikácia | Altajské jazyky
* Turkické jazyky
	+ Oghuzské jazyky
		- **Turečtina**
 |
| Písmo | latinka |
| Postavenie |
| Úradný jazyk |  Turecko  Severocyperská turecká republika
Cyprus |
| Regulátor | Türk Dil Kurumu - TDK |
| Jazykové kódy |
| ISO 639-1 | tr |
| ISO 639-2 | tur |
| ISO 639-3 | tur |
| Wikipédia |
| Adresa | tr.wikipedia.org |
| Pomenovanie | Vikipedi, Özgür Ansiklopedi |
| Pozri aj: Jazyk – Zoznam jazykov |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Jazykový portál |

 |

Rozšírenie turečtiny
**Turečtina** alebo **turecký jazyk** patrí do juhozápadnej čiže oghuzskej (turkménskej) skupiny turkickej vetvy altajskej jazykovej rodiny. Úradný jazyk v Turecku a na Cypre. Celosvetovo má turečtinu ako materinský jazyk viac ako 77 miliónov ľudí a je tak najrozšírenejším turkickým jazykom.

Turečtina je aglutinujúci jazyk; napríklad ako Maďarčina, pridáva sufixy ku koreňom a vytvára často dlhé slová.

ev - dom, evde - doma / škola - okul, pri škole - okulda

Turečtina taktiež používá veĺa medzinárodných slov (bilet - lístok, vanilya - vanilka).

## Mapa

Krajiny s početnou turecky hovoriacou populáciou
**Legenda**
     Oficiálny jazyk
:Turecko, Cyprus, Severné Macedónsko (na komunálnej úrovni), Kosovo (na komunálnej úrovni)
     Viac ako 1 000 000
:Nemecko
     Od 500 000 do 1 000 000
:Bulharsko, Irak, Grécko
     Od 100 000 do 500 000
:Francúzsko, Holandsko, Belgicko, Rakúsko, USA, Uzbekistan
     Od 25 000 do 100 000
:Spojené kráľovstvo, Austrália, Azerbajdžan, Kanada, Rusko, Švédsko, Dánsko, Švajčiarsko, Rumunsko
     Menej ako 25 000
:Ostatné krajiny

## Referencie

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

## Pozri aj

* Osmanská ríša
* Turci

## Iné projekty

CommonsWikislovník* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Turečtina Wikislovník ponúka heslo **Turečtina**
# Veľmoc

**Veľmoc** je štát, ktorý má vďaka svojej hospodárskej, vojenskej alebo kultúrnej moci určujúci vplyv na medzinárodné vzťahy.

Označenie veľmoc sa začalo používať po Viedenskom kongrese. Dnes sa za veľmoci považujú predovšetkým stáli členovia Bezpečnostnej rady OSN.