# Japončina

|  |
| --- |
| Japončina (日本語, nihongo) |
| Štáty | Japonsko, Taiwan |
| Región | Východná Ázia |
| Počet hovoriacich | okolo 125 miliónov |
| Poradie | 8 |
| Klasifikácia | Japonsko-rjúkjuské jazyky
* **Japončina**
 |
| Písmo | japonské písmo
* kandži
* kana (hiragana, katakana)
 |
| Postavenie |
| Úradný jazyk |  Japonsko |
| Jazykové kódy |
| ISO 639-1 | ja |
| ISO 639-2 | jpn |
| ISO 639-3 | jpn |
| Wikipédia |
| Adresa | ja.wikipedia.org |
| Pozri aj: Jazyk – Zoznam jazykov |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Jazykový portál |

 |

|  |
| --- |
| Základné frázy jazyka *Japončina* |
| Áno | はい (hai) |
| Nie | いいえ (Īe) |
| Možno | 多分 (tabun) |
| Ahoj | こんにちは (koničiwa) |
| Dovidenia | さようなら (sajonara) |
| Ďakujem | ありがとう (arigato) |
| Prepáčte | お願いします (onegaišimasu) |
| Hovoríš po japonsky? | 日本語を話せますか？ (nihongo o hanasemasu ka?) |
| Ľúbim Ťa | 愛してます (aišitemasu) |
| Všeobecná deklarácia ľudských práv |
| „*すべての人間は、生まれながらにして自由であり、かつ、尊厳と権利と について平等である。人間は、理性と良心とを授けられており、互いに同 胞の精神をもって行動しなければならない。*“ |

日本語 (nihongo) – japonský jazyk
Kana
**Japončina** (日本語,  *Nihongo*) – alebo pre tých, ktorí ju považujú za viacero jazykov, **japonské jazyky** – je jazyk z jazykovej skupiny japonsko-rjúkjuských jazykov (pre tých, ktorí považujú rjúkjuštinu za nárečie japončiny, je japončina izolovaný jazyk).

Jazyk používa vyše 127 miliónov ľudí hlavne v Japonsku, ale aj v japonských emigračných komunitách po celom svete. Japončina je aglutinujúci jazyk s prvkami flexie. Integrálnou súčasťou japončiny je keigo – systém zdvorilostného oslovovania, ktorý odráža hierarchický charakter japonskej spoločnosti. Pomocou slovesných tvarov a špecifickej slovnej zásoby sa naznačuje vzájomné postavenie hovoriaceho a poslucháča. Zvuková zásoba japončiny je relatívne malá a má systém japonského výškového akcentu, ktorým sa rozlišuje význam slov a ktorý vznikol v 8. storočí.

## Písmo

Systém zápisu japonského jazyka je pomerne komplikovaný. Pri zápise sa používajú tri druhy písma súčasne – čínske znakové písmo (po japonsky kandži) a dva sylabáry (slabičné abecedy) zvané hiragana a katakana. Na zápis podstatných mien a koreňov slov sa používa písmo kandži. Častice a ohýbané koncovky slovies a prídavných mien sa zapisujú pomocou hiragany. Katakana má funkciu našej *kurzívy* a najčastejšie sa ňou prepisujú slová cudzieho pôvodu, hlavne anglicizmy.

Kandži sa na japonských ostrovoch začalo udomácňovať približne od 6. storočia po Kr. Grafémy hiragany a katakany vznikli v období Heian zrýchleným a zjednodušeným zápisom čínskych znakov. Hiragana sa niekedy nazýva aj 女手 – ženská ruka, pretože bola zo začiatku používaná výhradne ženami. Japonské slabičné abecedy súhrnne nazývame kana (仮名).

Transkripcia japončiny pomocou latinky (po japonsky *rómadži*) sa v modernom jazyku používa najmä v menách spoločností, v reklame a pri zápise do počítača.

Na zápis čísel sa používajú arabské číslice, ale aj čínske znaky. S čínskymi číslicami sa možno najčastejšie stretnúť v ručne písanej korešpondencii a v japonských adresách.

## Slovná zásoba

Japonská slovná zásoba je značne ovplyvnená výpožičkami slov z iných jazykov. Počet výpožičiek z čínštiny alebo slov vytvorený na čínskom základe tvorí okolo 60 % celkovej slovnej zásoby. Od neskorého 19. storočia prebrala japončina aj nespočetné množstvo slov zo západných jazykov, najmä z angličtiny.

## Gramatika

### Rod a číslo

V japončine sa rody explicitne nevyjadrujú, no v niektorých prípadoch (v novinových správach) je možné vyjadriť rod podstatných mien pomocou znakových prípon/predpôn napr. 学生 (študent) → 女子学生 (študentka). Množné číslo sa, rovnako ako rod, explicitne neuvádza, no možno ho vyjadriť zdvojením podstatného mena napr. 山 (hora) → 山々 (hory) alebo, v prípade osobných zámen, pomocou prípon *-tači*, *-tomo*, *-ra*, *-gata* atď.

Množstvo bytostí a vecí sa vyjadruje pomocou numeratívov, ktoré sa pripájajú k natívnym japonským alebo sinojaponským číslovkám. Numeratívy vyjadrujú nielen počet bytostí a predmetov, ale aj ich vonkajšie vlastnosti. Čítania numeratívov sú často nepravidelné.

水をください。 Prosím si vodu.
水を**一杯**ください。 Prosím si pohár vody.
水を**一本**ください。 Prosím si fľašu vody.

Základné numeratívy|  | ľudia | malé zvieratá | veľké zvieratá | podlhovasté cylindrické predmety | poháre |
| Základný tvar | hito・人 | hiki・匹 | tó・頭 | hon・本 | hai・杯 |
| 1 | hitori・一人 | ippiki・一匹 | ittó・一頭 | ippon・一本 | ippai・一杯 |
| 2 | futari・二人 | nihiki・二匹 | nitó・二頭 | nihon・二本 | nihai・二杯 |
| 3 | sannin・三人 | sanbiki・三匹 | santó・三頭 | sanbon・三本 | sanbai・三杯 |
| 4 | jonin・四人 | jonhiki・四匹 | jontó・四頭 | jonhon・四本 | jonhai・四杯 |
| 5 | gonin・五人 | gohiki・五匹 | gotó・五頭 | gohon・五本 | gohai・五杯 |
| 6 | rokunin | roppiki | rokutó | roppon | roppai |
| 7 | šičinin | šičihiki | šičitó | nanahon | nanahai |
| 8 | hačinin | happiki | hattó | happon | happai |
| 9 | kjúnin | kjúhiki | kjútó | kjúhon | kjúhai |
| 10 | džúnin | džuppiki | džuttó | džuppon | džuppai |

### Časy

V japončine vo všeobecnosti rozlišujeme dva časy: minulý a neminulý.

### Slovosled

Vetné vzťahy medzi vetnými členmi sa v japonskej vete určujú pomocou pádových častíc. Slovosled nie je pevný ako napríklad v angličtine, no vo väčšine prípadov platí konštrukcia: podmet – predmet – prísudok. V hovorenej japončine sa môžeme stretnúť aj s úplne opačným slovosledom. Podmet, podobne ako v slovenčine, býva často zamlčaný.

Slovosled typu: podmet – predmet – prísudok. Napríklad veta *„Pán Tanaka je jablko.“* má v japončine slovosled:

PODMET PREDMET PRÍSUDOK
|pán Tanaka| |jablko| |je|
Otázka sa tvorí pridaním opytovacej častice „ka“ na koniec vety.

Príklad:

Tanaka-san wa ringo o tabemasu. – Pán Tanaka je jablko/jablká.
Tanaka-san wa ringo o tabemasu ka. – Je pán Tanaka jablko/jablká?
田中さんはりんごを食べますか。
### Osobné zámená

*Jednotné číslo:*

JA

わたくし（Kanji　znak: 私） – používa sa pri formálnych rozhovoroch (číta sa WATAKUŠI)
わたし（私） – používa sa pri bežnom rozhovore (číta sa WATAŠI)
ぼく（僕） – používajú muži pri bežnom rozhovore (číta sa BOKU)
TY

あなた（貴方） – bežný rozhovor (hovorí sa osobám rovnako alebo nižšie postaveným; číta sa ANATA)
きみ　 – používajú hlavne muži medzi priateľmi (číta sa KIMI)
ON

かれ（彼） (číta sa KARE)
ONA

かのじょ（彼女） (číta sa KANODŽO)
*Množné číslo:*

MY

わたくしたち（私たち） – formálna japončina (číta sa WATAKUŠITAČI)
わたしたち（私たち） – bežná, my všetci vrátane Vás (číta sa WATAŠITAČI)
わたしども（私ども） – my sami, nie Vy (číta sa WATAŠIDOMO)
VY

あなたがた（あなた方） – rovnako postavené osoby, nižšie postavené (číta sa　ANATAGATA)
きみたち　 – rovnako postavené, nižšie, deti (číta sa KIMITAČI)
ONI

かれら（彼ら） – keď je aspoň 1 muž v skupine (číta sa KARERA)
ONY

かのじょたち（彼女たち） (číta sa KANODŽOTAČI)
### Číslovky

Čísla napísané v kandži:

0 – 零 rei

1 – 一 iči

2 – 二 ni

3 – 三 san

4 – 四 jon/ši

5 – 五 go

6 – 六 roku

7 – 七 nana/šiči

8 – 八　hači

9 – 九　kjú/ku

10 – 十　džú

100 – 百　hjaku

1 000 – 千　sen

10 000 – 万　man (ičiman)

1 000 000 – 百万　hjakuman

10 000 000 – 千万　senman

100 000 000 – 億　oku (ičioku)

príklady:

11 – džúiči

12 – džúni

19 – džúku

20 – nidžú

40 – jondžú

91 – kjúdžúiči

## Pozri aj

* klasická japončina

## Iné projekty

CommonsWikislovník* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Japončina Wikislovník ponúka heslo **Japončina**

## Externé odkazy

* Japončina abeceda zošit (PDF)
* Stránka o japončine: japanese.about.com Archivované 2007-06-11 na Wayback Machine
* 1000 kanji znakov pohromade: 1000 kanji page Archivované 2007-12-24 na Wayback Machine