Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Droga (omamná látka)

Drogy sú typicky vo forme tabletiek alebo práškov, ale môžu to byť napríklad i usušené listy či iné časti rastlín.
**Droga** je akákoľvek prírodná alebo umelo vytvorená látka, ktorá má potenciál ovplyvniť centrálny nervový systém, zmeniť vnímanie, náladu alebo vedomie. Označujú sa ako psychoaktívne alebo omamné látky. Tieto látky sa bežne vyrábajú z rastlinných drog alebo sú nimi inšpirované a vyrábajú sa synteticky.

Vzhľadom na širokú definíciu existuje veľký počet drog, ktoré sa delia na stimulanty, antidepresíva, anxiolytiká, antipsychotiká, halucinogény (aj ako psychedeliká) a sedatíva. Drogy sa od seba výrazne líšia v tom, v akej miere vyvolávajú závislosť alebo ako škodlivé sú, či už pre ľudský organizmus alebo pre spoločnosť, a v tom, ako ľahko je možné sa predávkovať k smrti. Niektoré drogy sú vážnym spoločenským problémom, najmä kvôli svojmu potenciálu vytvoriť silnú fyzickú závislosť (napr. heroín, kokaín alebo legálne opiáty na predpis ako fentanyl).

Krajiny vo svete sa výrazne líšia v právnej úprave drog. Niektoré halucinogény (psychedeliká) sú využívané pri liečbe duševných porúch v krajinách kde to povoľuje zákon.

## Delenie drog

Podľa tzv. tvrdosti:

1. mäkké: marihuana, hašiš, kofeín...
2. tvrdé: alkohol, nikotín, kokaín, pervitín, heroín...

Podľa účinkov:

1. Kannabinoidné: marihuana, hašiš, hašišový olej, syntetické kanabinoidy
2. Halucinogény: LSD, durman obyčajný, lysohlávky, peyotl...
3. Stimulanty: metamfetamín, kokaín, crack, extáza...
4. Ópiové drogy: heroín, morfium, metadon, kodeín...
5. Organické rozpúšťadlá: toluén, acetón...

Podľa zákona:

1. legálne: nikotín (cigarety, vaporizéry, žuvací tabak, atď...), alkohol, niektoré lieky (analgetiká, hypnotiká, sedatíva, nootropiká a pod.), kofeín (energy drink, káva).
2. nelegálne: marihuana, hašiš, pervitín, heroín, extáza, LSD a mnoho iných.

## Pozri aj

* Toxikománia

## Literatúra

* NOŽINA, Miroslav; VANĚČEK, Miloš. *Drogy v dobách totality : drogový problém v Československu za německé okupace a komunismu*. 1. vyd. Praha : Academia, 2024. 587 s. ISBN 978-80-200-3499-1. (po česky)

## Iné projekty

|  |  |
| --- | --- |
|  | Chemický portál Medicínsky portál |

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Droga (omamná látka)**
# Life

**Life** môže byť:

* americký spravodajský časopis, pozri Life (časopis)

* album skupiny Thin Lizzy, pozri Life (album Thin Lizzy)
* album skupiny The Cardigans, pozri Life (album The Cardigans)
* album speváčky Celeste Buckingham, pozri Life (album Celeste Buckingham)

Symbol rozcestia

*Toto je rozlišovacia stránka. Obsahuje odkazy na rozličné stránky, ktoré by mohli mať rovnaký názov.*

Ak ste sa sem dostali cez odkaz v článku, prosím, vráťte sa a opravte ho tak, aby odkazoval priamo na najvhodnejší význam.
# Lynn Margulisová

|  |
| --- |
| Lynn Margulisová |
| americká biologička |
|  |
| Narodenie | 5. marec 1938 Chicago, Illinois, USA |
| Úmrtie | 22. november 2011 (73 rokov) Amherst, Massachusetts, USA |
| Alma mater | University of Chicago University of Wisconsin-Madison UC Berkeley |
| Manžel | Carl Sagan (1957 – r. 1965) Thomas Margulis (1967 – 1980) |
| Deti | Dorion Sagan (\* 1959) Jeremy Sagan (\* 1960) Zachary Margulis-Ohnuma Jennifer Margulis di Properzio |
| Odkazy |
| Webstránka | umass.edu |
| Commons |  Lynn Margulisová |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Biografický portál |

 |

**Lynn Margulisová** (\* 5. marec 1938, Chicago, Illinois, USA – † 22. november 2011, Amherst, Massachusetts) bola americká biologička, profesorka na University of Massachusetts Amherst, od roku 1983 členka United States National Academy of Sciences.

V roku 1966 zverejnila teoretickú prácu nazvanú *On the Origin of Mitosing Cells* v ktorej predložila teóriu, že niektoré organely v eukaryotických bunkách, ako sú mitochondrie alebo plastidy, môžu byť symbiotického pôvodu: pôvodne to boli samostatné baktérie, ktoré eukaryotné bunky počas evolučného času asimilovali. Štúdiu však, ako sama spomínala, odmietlo cca pätnásť odborných vedeckých periodik.

Nakoniec bola táto štúdia prijatá a dnes sa považuje za jeden z hlavných míľnikov vo vývoji endosymbiotickej teórie.

## Referencie

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lynn Margulisová**

## Externé odkazy

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
# Drahokam

**Drahokam** je minerál, alebo minerálna odroda, ktorý je cenený pre svoje výnimočné estetické vlastnosti a používaný na ozdobné účely. (V širšom zmysle je drahokam to isté, čo drahý kameň.)

Povinné vlastnosti drahokamu sú:

* nádherný lesk a farba
* čistosť
* stálosť
* mechanická odolnosť
* zriedkavosť v prírode

## Cena

Ich cena závisí najmä od kvality, veľkosti (udávanej v metrických karátoch) a zriedkavosti, ale aj od existencie umelých konkurenčných produktov (rubín, zafír) a od módy. Cena rastie s veľkosťou. Cudzorodé primiešaniny či uzavreniny (vrátane trhliniek a iných porušení) cenu veľmi znižujú.

Vybrúsené diamanty - brilianty.
## Hlavné druhy

* diamant (bezfarebný alebo žltkastý; JAR, stredná Afrika, Sibír , Brazília)
* smaragd (zelený; Rusko, Kolumbia, Egypt)
* rubín (červený; Mjanmarsko, Srí Lanka)
* zafír (modrý; Mjanmarsko, Srí Lanka)
* drahý opál (pestrofarebný; Mexiko, Austrália, Slovensko)

## Vznik a výskyt

Buď sa ťažia v sekundárnych náleziskách (riečne a morské náplavy alebo púštne piesky) alebo sa získavajú z materskej horniny.

Získané kamene sa upravujú brúsením a leštením: nepriehľadné druhy na oblé tvary, priehľadné druhy na tvary s veľkým počtom faziet (rovných plôšiek).

## Pozri aj

* polodrahokam

## Iné projekty

WikicitátyCommons* Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Drahokam Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Drahokam**

|  |  |
| --- | --- |
|  | Geovedný portál |
# Pôda a prírodné zdroje

**Pôda a prírodné zdroje** (iné názvy: **pôda**, **príroda**) je (v niektorých makroekonomických teóriách) jeden z výrobných faktorov. V klasickom chápaní predstavuje dary prírody pre výrobné procesy. Ostatné výrobné faktory sú práca a kapitál.

Výrobný faktor pôda a prírodné zdroje zahŕňa napr.:

* pôdu v užšom zmysle, t. j.
	+ poľnohospodársku pôdu
	+ nepoľnohospodársku pôdu
* minerálne látky
* zdroje energií

Spotreba výrobného faktoru pôda a prírodné zdroje je definitívna vo výrobnom procese. Pôda sa oceňuje rentou.

V ekonomike výrobný faktor pôda a prírodné zdroje slúži na:

* na stavebné účely
* na pestovanie rastlín – obrábaná pôda
* na pasenie, lesné a vodné hospodárstvo - neobrábaná poľnohospodárska pôda
* ako zdroj surovín, materiálov a energie

## Referencie
# Machovky

|  |
| --- |
| Machovky |
|
Machovky z *Artforms of Nature* od Ernsta Haeckela, 1904. |
| Vedecká klasifikácia |
|  * |  |  |
| --- | --- |
| **Doména** | eukaryoty |
| **Ríša (regnum)** | živočíchy (Animalia) |
| **Vývojový stupeň** | epitelovce (Eumetazoa) |
| **Skupina** | dvojstranovce (Bilateralia) |
| **Vývojová vetva** | prvoústovce (Protostomia) |
| **Skupina** | špirálovce (Spiralia) |
| **Línia** | trochofórovce (Trochozoa) |
| **Nadkmeň (superphylum)** | Lophotrochozoa |
| **Kmeň (phylum)** | chytadlovce (Tentaculata) |
| **Trieda (classis)** | machovky (Bryozoa) |
 |
| Vedecký názov |
| *Bryozoa* |
| **Vedecká klasifikácia prevažne podľa tohto článku** |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Biologický portál |

 |

**Machovky** (*Bryozoa*) sú trieda chytadlovcov. Sú to drobné vodné živočíchy s pohárikovitým až červovitým telom, veľké len niekoľko milimetrov. Sladkovodné machovky vytvárajú na princípe pučania agregácie z rovnakých jedincov, ale u morských druhov pozorujeme aj kolónie s diferencovanými jedincami. V oboch prípadoch jedince spolu súvisia telovými dutinami. Tielka jednotlivých machoviek sú ukryté v chitinóznych puzdierkach, ktoré u morských druhov bývajú často inkrustované CaCO3, takže pripomínajú koraly. Sú to hermafrodity, vývin morských druhov prebieha cez obrvenú guľovitú larvu (bugula) alebo cez zvončekovitú larvu (cyfonautes), larválne štádium u sladkovodných machoviek je potlačené. Sladkovodné machovky mierneho pásma na jeseň zahynú, zimu prečkávajú len hibernačné púčiky – statoblasty, ktoré vznikajú vnútorným pučaním, podobne ako gemuly u hubiek. Stavba tela je vďaka drobným rozmerom zjednodušená: majú len 1 nervovú uzlinu a chýba im obehová, dýchacia i vylučovacia sústava. Exkréciu zabezpečujú zrejme chlorakogénne bunky coelomového peritonea. Veľká väčšina machoviek žije v moriach, v strednej Európe sa vyskytuje iba asi 10 druhov. U nás sú časté machovka plazivá (*Plumatella repens*) a machovka hubovitá (*Plumatella fungosa*).

## Iné projekty

CommonsWikidruhy* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Machovky Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Machovky**

## Externé odkazy

* PaedDr. Valerián Franc CSc.: Systém a fylogenéza živočíchov – bezchordáty – zdroj, z ktorého (pôvodne) úplne alebo čiastočne čerpal tento článok.
# Viroid

Američan Theodor Otto Diener, objaviteľ prvého viroidu (roku 1971)
**Viroid** je druh subvírusových častíc (a teda aj nebunkovcov). S vírusmi má spoločné to, že je tvorený molekulou RNA (ribonukleovou kyselinou), ale na rozdiel od vírusov táto molekula nie je obklopená bielkovinovým kapsidom. Viroid spôsobuje infekčné ochorenia podobné virózam a obeťami sú rastliny, zväčša divo rastúce a tropické. Ako pri všetkých nebunkovcoch je aj pri viroidoch sporné, či ich možno považovať za organizmy a za živé.

Prvý objavený patogénny viroid je PSTVd (z angl. *potato spindle tuber viroid*), ktorý napáda zemiaky a spôsobuje ich vretenovitý tvar. Kompletný genóm viroidu PSTVd je zložený z 359 nukleotidov, cyklické RNA-molekuly iných viroidov obsahujú od 250 do 400 nukleotidov. Množenie viroidov prebieha v jadrách alebo chloroplastoch napadnutých buniek hostiteľa.

Pravdepodobná sekundárna štruktúra viroidu PSTVd.
# DNA transpozón

Mechanizmus vystrihnutia a prilepenia
**DNA transpozón** je mobilný genetický element, ktorý sa presúva pri transpozícii bez RNA medzistupňa. Presun DNA transpozónov je realizovaný mechanizmom vystrihnutia a prilepenia. Na pôvodnom mieste nezostáva pôvodný úsek DNA tak, ako je to u retrotranspozónov.

DNA transpozóny sa vyskytujú najmä u baktérií a zodpovedajú často za antibiotikú rezistenciu. Súčasťou DNA transpozónov teda môže byť gén pre enzým ,ktorý inaktivuje antibiotikum, ako je napríklad *AmpR* gén, gén rezistencie na ampicilín, resp. *TetR* gén, gén rezistencie na tetracyklín. Prenos génov rezistencie sa nerealizuje medzi bunbkami transpozíciou, ale horizontálnym genetickým transferom. Prenos génov rezistencie na ďalšie generácie sa realizuje DNA replikáciou a bunkovým delením.

U stavovcov majú retrotranspozóny význam v imunite a to tvorbe rozsiahlej škály protilátok a receptorov T buniek. V tomto prípade sa hovorí o V(D)J rekombinácii, ktorá je evolučnou novinkou (vyskytuje sa až u stavovcov), ale jej mechanizmus je odvodený od mechanizmu vystrihnutia a prilepenia DNA transpozónov.

## Mechanizmus vystrihnutia a prilepenia

DNA transpozóny (ružové) sú rozoznávané v chromozómoch podľa invertovaných opakujúcich sa DNA sekvencií (zelené), ktoré sú prítomné na koncoch DNA transpozónov. Ide o sekvencie s dĺžkou okolo 20 nukleových báz, ktoré sú nutné na činnosť transponázy (oranžová), ktorá vystrihne transpozón z chromozómu. Transponáza po rozpoznaní invertovaných opakujúcich sa DNA sekvencií priblíži tieto úseky k sebe za tvorby DNA slučky. Vloženie (prilepenie) transpozónu na cieľovú DNA je tiež katalyzované transponázou: v cieľovej DNA sa prerušením oboch reťazcov na rôznych miestach vytvoria lepivé konce (nezobrazené). Vloží sa transpozón pripojením k dlším reťazcom na oboch stranách prerušenia cieľovej DNA, čím vzniknú okolo trnaspozónu jednoreťazcové úseky cieľovej DNA, ktoré sa zacelia DNA polymerázou a DNA ligázou. Tieto enzýmy dosyntetizujú chýbajúci druhý krátky reťazec na oboch stranách prerušenia cieľovej DNA.

Materská DNA, z ktorej bol DNA transpozón vystrihnutý, môže byť opravená dvoma cestami:

* rekombinačnou opravou dvojreťazcového zlomu, keď sa podľa homológneho chromozómu dosyntetizuje chýbajúca časť chromozómu, z ktorého bol vystrihnutý DNA transpozón,
* nehomológne konce spájajúca reakcia: prepojí konce materskej DNA, čím vznikne delécia.

## Referencie

## Pozri aj

* mobilný genetický element
* transpozón
* retrotranspozón
* transpozícia (molekulárna biológia)
* tetracyklín
* ampicilín
# Železná doba

**Železná doba** (jazykovedne nevhodne **doba železná**) je obdobie dejín ľudstva, ktoré nasledovalo po konci bronzovej doby. Tento termín zaviedol dánsky múzejník Christian Jürgensen Thomsen na základe toho, že podľa zachovaných archeologických nálezov v tomto období človek všeobecne používal železo na výrobu pracovných nástrojov a zbraní.

Aj keď je definícia železnej doby splnená aj pre Blízky východ a niektoré iné oblasti Zeme, pojem sa ako označenie epochy spravidla používa len pre Európu, lebo napríklad v Egypte či Mezopotámii už v tomto období bolo historické obdobie (písomne doložené štáty, dynastie a podobne) a delenie dejín týchto oblastí sa teda opiera o iné charakteristiky.

## Časové zaradenie

Železná doba nenastúpila všade rovnako – na Prednom východe sa železo začalo používať už v polovici 3. tisícročia a širšie uplatnenie našlo v druhej polovici 2. tisícročia (od 1600 pred n.l., ešte viac od 1200 pred n.l.). Tradične za začiatok železnej doby na Blízkom východe považujeme rok 1200 pred n.l. Železo bolo rozšírené v Mezopotámii, u Chetitov aj v Egypte. Chetiti si technológiu výroby železa starostlivo strážili, po páde ich ríše (okolo 1200 pred n.l.) sa technológia rozšírila aj do Európy. Napríklad v Grécku sa železná doba začína okolo 1100 pred n.l. Do Ruska železo priniesli Skýti, ktorí ho asi prevzali od balkánskych Trákov. V Indii sa železo objavuje okolo 1100 až 1000 pred n.l. Na Slovensku sa železo rozšírilo v 9-/8. storočí, v západostrednej Európe v 7./6. storočí, v severnej v 6. storočí.

Železná doba sa skončila v Európe s nastúpom helenizmu (Grécko), začlenením do alebo pod vplyv Rímskej ríše (južná a stredná Európa) alebo až včasným stredovekom (severná Európa).

## Periodizácia v Európe

Železná doba sa rozdeľuje na starú a mladú.

Kým v niektorých krajinách strednej a západnej Európy (vrátane Slovenska) sa zvykne považovať starú železnú dobu za zhodnú s halštatskou dobou, vo viacerých krajinách najmä západostrednej Európy sa začiatok halštatskej doby (do roku 700 pred n.l.) zaraďuje ešte do bronzovej doby.

Mladá sa v celej Európe obsadenej Keltmi zhoduje s laténskou dobou, v ostatných častiach Európy sa nazýva predrímska železná doba.

### Periodizácia na Slovensku

Železná doba:

* halštatská doba (stará železná doba, staršia železná doba) (850/800/750/700 – 450/400 pred n.l.)
* laténska doba (mladá železná doba, mladšia železná doba) (450/400 pred n.l. – prelom letopočtu/6/10 po Kr.)

Halštatskou dobou sa na Slovensku a okolí končí pravek v pravom zmysle slova (=predhistória) a laténskou dobou sa začína protohistorické obdobie (=raná dejinná doba; 450/400 pred n.l.- 833 po Kr.).

## Slovensko

*Pozri halštatská doba na Slovensku a laténska doba na Slovensku.*

## Poznámky

## Referencie

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Železná doba**

## Zdroje

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* železná doba. In: NOVOTNÝ, Bohuslav, a kol. *Encyklopédia archeológie*. 1. vyd. Bratislava : Obzor, 1986. 1032 s. S. 1013.
# Seléné

**Seléné** (iné názvy: **Seléna, Selena, Selene**; gr. Σελήνη - Seléné - mesiac) bola v gréckej mytológii bohyňa Mesiaca, zosobnenie Mesiaca. Bola dcérou Titánov Hyperióna a Theie. V Ríme jej zodpovedá Luna.

V Homérovom *Hymne na Hélia* sa Theia volá Euryphaessa (starogr. Εὐρυφάεσσα), čo v preklade znamená „ďaleko žiariaca“. Tento prívlastok sa vzťahuje aj na samotnú Seléné. Podľa homérskych hymnov mala s Diom dcéru Pandeiu vyznačujúcu sa nebývalou krásou. Je aj Héliovou sestrou (Hélios je boh slnka). Aj ona mala voz, na ktorom sa preháňala po nočnej oblohe.

## Rodostrom

Najbližšia rodina podľa Hésiodovej *Teogónie*.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Uranos |  | Gaia |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Pontos |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | Ókeanos |  | Téthys |  |  |  | Hyperión |  | Theia |  |  |  |  | Krios |  | Eurybia |
|  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | Potamoi |  | Oceanidy |  | Hélios |  | Seléné |  | Éós |  | Astraios |  | Pallas |  | Perses |
|
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  | Kronos |  | Rheia |  |  |  |  |  |  |  | Koios |  | Foibé |  |  |
|  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | Hestia |  |  | Héra |  | Hádes |  |  | Zeus |  |  |  | Léto |  | Asteria |  |
|
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|
|  |  |  |  | Démétér |  |  |  |  |  | Poseidón |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  | Iapetos |  | Klymené (alebo Ázia) |  |  |  |  |  | Mnémosyné |  |  |  | (Zeus) |  |  |  | Themis |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Atlas |  | Menoitios |  | Prometeus |  | Epimétheus |  |  |  |  | Múzy |  |  |  | Hóry |
|

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Seléné**
# Vegetácia (rastlinstvo)

**Vegetácia** alebo **rastlinstvo** je súbor náhodných alebo stále sa vyskytujúcich rastlín alebo rastlinných spoločenstiev na určitom území.

## Pozri aj

* fytogeografia
* rastlina
# Južná Austrália

|  |
| --- |
| Južná Austrália (South Australia) |
| štát Austrálskeho zväzu |
|  Pohľad na hlavné mesto Južnej Austrálie – Adelaide  |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  Vlajka  |  Symbol  |

 |
| Štát |  Austrália |
|  |
| Súradnice | ﻿ / ﻿ |
| Hlavné mesto | Adelaide |
| Najvyšší bod | Mount Woodroffe |
|  - výška | 1 435 m n. m. |
|  |
| Rozloha | 1 043 514 km² (104 351 400 ha) |
|  |
| Obyvateľstvo | 1 742 744 (*december 2018*) |
|  |
| Časové pásmo | UTC +5:30 |
|  |
|  Štáty Austrálie) |
|  Interaktívna mapa
 |
|  |
| **Portál, ktorého súčasťou je táto stránka:**

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Geografický portál |

 |
|  |

**Južná Austrália** (angl. South Australia, skrátene *SA*) je austrálsky štát na juhu centrálnej časti Austrálie.

Rozkladá sa na najsuchších územiach svetadielu a s rozlohou 984 377 km² je štvrtým najrozsiahlejším štátom Austrálskeho zväzu. Na západe hraničí so Západnou Austráliou, na severe so Severným teritóriom a Queenslandom, na východe s Queenslandom, Novým Južným Walesom a Viktóriou. Z južnej strany Južnú Austráliu obmýva Južný oceán. Štát má menej ako 1,5 milióna obyvateľov (menej ako 10% obyvateľstva Austrálie), pričom väčšina ľudí žije v hlavnom meste Adelaide a ostatní poväčšine v úrodných oblastiach pri juhovýchodnom pobreží a rieke Murray.

Dejiny Južnej Austrálie sa odlišujú od dejín ostatných austrálskych štátov v tom, že Južná Austrália vznikla ako slobodná britská provincia. Oficiálne osídľovanie začalo 28. decembra 1836, kedy bola Južná Austrália vyhlásená za štát. Osídľovanie prebiehalo na princípe *systematickej kolonizácie*, ktorý bol neskôr využitý i pri osídľovaní Nového Zélandu. Cieľom bolo vytvoriť provinciu ako centrum civilizácie pre slobodných prisťahovalcov s prísľubom občianskych práv a náboženskej tolerancie.

Ekonomika štátu sa sústreďuje na poľnohospodárstvo, výrobný a banícky priemysel a postupne rastie význam finančného sektora. Štát je známy festivalmi a výborným vínom.

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Južná Austrália**

## Zdroj

*Informácie v infoboxe sú sčasti alebo úplne prebrané z infoboxu článku South Australia zverejneného na anglickej Wikipédii.*
# Domestikácia

Domestikácia
**Domestikácia** (iné názvy: **domestifikácia**, **zdomácnenie**, **zdomácňovanie**, **skrotenie**) je postupné cieľavedomé pretváranie divo žijúcich živočíchov na druhy vhodné na chov. Hlavná charakteristika zdomácnených zvierat je to, že poskytujú určitý úžitok (mäso, mlieko, práca) alebo sa chovajú na potešenie. Tieto druhy hospodárskych zvierat možno bez väčšieho rizika chovať v zajatí.

Niekedy sa toto slovné spojenie používa aj pri obdobnom procese v prípade rastlín.

## Stupne zdomácnenia

1. Zajatie
2. Skrotenie (v užšom zmysle)
3. Vlastné zdomácnenie

## Podmienky zdomácnenia

Cieľavedomá snaha zdomácnovať určité druhy hospodárskych zvierat sa prejavila najmä rozvojom kultúry, vedy a techniky. Prvé domestikačné centrá boli v oblasti dnešného Iraku a Iránu v oblasti vtedajšej Mezopotámie. Populácie divožijúcich zvierat museli byť dostatočne veľké, museli mať schopnosť žiť v symbióze s človekom. Nevyhnutná bola taktiež schopnosť zvierat prispôsobiť sa podmienkam prostredia.

## Najznámejšie zdomácnené zvieratá

### Hospodárske zvieratá

* Tur domáci
* Kôň
* Sviňa domáca
* Ovca domáca
* Koza domáca
* Králik domáci
* Hydina
	+ Kura domáca
	+ Perlička domáca
	+ Morka domáca
	+ Kačica domáca
	+ Hus domáca
	+ Holub domáci

### Domáce zvieratá

* Mačka domáca
* Pes domáci
* Morča
* Škrečok

## Referencie

## Pozri aj

* Selekcia
# Zemľanka

Zemľanka neďaleko Nýrova, okres Blansko
**Zemľanka** alebo **zemnica** je obydlie zahĺbené do zeme, z ktorého prečnieva len zastrešenie. Zemnice mali steny obložené drevom, zostupovalo sa do nich po rebríku alebo prispôsobeným
vchodom zboku. Boli obľúbené, lebo boli pomerne teplé, rozšírili sa najmä u slovanských národov. Miestami sa udržali značne dlho, na juhozápadnom Slovensku až do vrcholného stredoveku, vo východnej Európe (Rumunsko, Rusko) až do novoveku, hoci často len ako dočasné príbytky.

Do zeme zahĺbené obydlia sa vyskytujú už v paleolite, zjavujú sa však najmä v sprašových oblastiach počas celého praveku a pre niektoré kultúry sú zvlášť príznačné.

Príbytky zahĺbené len čiastočne, so stenami prevyšujúcimi úroveň terénu, sa nazývajú polozemnice.

## Externé odkazy

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
# Henge

**Henge** je typ pravekého rituálneho kruhového monumentu (kruhovej plochy) vyskytujúcej sa len v Británii. Bol obklopený priekopou a valom, mal jeden, dva, ojedinele štyri protiľahlé vchody, vo vnútri boli megalitické stavby alebo hroby alebo kultové jamy a podobne. Niekedy ide o megalitické stavby podobné kromlechu.

Najznámejšia megalitická stavba Stonehenge
Obzvlášť pozoruhodná je pamiatka pri malej lokalite Stonehenge v južnom Anglicku. Uprostred bol oltár obklopený dookola kolmými kameňmi, ktoré prikrývali hrubé kamenné preklady. Tieto vytvárali plot chrániaci posvätný obvod, ale zároveň akoby sa zúčastňovali na obradoch, zdá sa, akoby tancovali kolo, ako ľudia držiaci sa za ruky, a vykonávali posvätný obrad, ktorý zrejme súvisel s uctievaním slnka. Slnko, ktoré za dni rovnodennosti preniklo kamenným plotom a ožiarilo oltár, bolo symbolom plodnosti a zrodu nového roka. Architektonické chápanie hengu určuje jeho symbolický význam, ktorý je vyjadrený jedinečne jednoduchou stavebnou formou.