# Theofrastos z Eresu

|  |
| --- |
| Teofrastos |
|
grécky filozof a botanik |
| Narodenie | 372 pred Kr. Eresus na ostrove Lesbos, Grécko |
| Úmrtie | 286 pred Kr. Atény, Grécko |
| Odkazy |
| Projekt Gutenberg | Theofrastos z Eresu (plné texty diel autora) |
| Commons |  Theofrastos z Eresu |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Biografický portál |

 |

*Historia plantarum*, 1549
**Theofrastos z Eresu** alebo **Teofrastos z Eresu** (\* asi 372 pred Kr., Eresus, Lesbos – † 287/286 pred Kr., Atény) bol významný grécky filozof (peripatetik) a vedec (zakladateľ botaniky). Považuje sa za zakladateľa dendrológie, lesnických vied a botanickej systematiky. Autorská skratka Theofastova v súčasnej botanickej systematike je Theophr.

V mladosti vstúpil do Platónovej Akadémie, neskôr sa pridal k Aristotelovi, pravdepodobne za jeho pobytu v Asse a v meste Mytiléna. Po Aristotelovi prevzal vedenie peripatetickej školy, ktorá za neho dosiahla vrcholnú popularitu; prednášky vraj navštevovalo 2000 poslucháčov. Teofrastos Lykeion riadil 35 rokov.

Medzi Teofrastových priaznivcov patril macedónsky vladár Kassandros a egyptský kráľ Ptolemaios I., promacedónsky aténsky politik Démétrios Falérsky bol Teofrastovým žiakom a priateľom. Medzi rokmi 319 až 315 pred Kr. bol Teofrastos obžalovaný demokratickým politikom Hagnónidom z bezbožnosti (pozadie procesu bolo politické), bol však oslobodený. Na základe Sofoklovho zákona, nedovoľujúceho bez uznesenia snemu a rady činnosť filozofických škôl, musel Teofrastos a ostatní filozofi opustiť dočasne Atény (Toto opatrenie súviselo pravdepodobne s pádom Demetria z Faléru.). V období rokov 306/5 pred Kr. však Aténčania zákon zrušili a Teofrastos sa vrátil do Atén. Diogenes Laertios uvádza plné znenie jeho obsiahlej závete.

Podľa antických správ bol Teofrastos neobyčajne nadaný a pracovitý. Zoznam jeho spisov u Diogena Laertia obsahuje 220 titulov a svedčí o rovnakej polyhistorickej všestrannosti, akou vynikal Aristoteles. Teofrastos písal pojednania z oblasti logiky, prírodnej filozofie, botaniky, zoológie, fyziológie, etiky, rétoriky, politiky, histórie a i. Pokračoval síce v diele Aristotelovom, ale vo všeobecnejších i špeciálnych otázkach prejavoval značnú samostatnosť. Podobne ako u Aristotela, Teofrastova spisovateľská činnosť úzko súvisela s prednáškami v peripatetickej škole. Z Teofrastovho obsiahleho diela sa zachovala len malá časť. V úplnosti sa zachovali dva významné botanické spisy, a to *Peri fytón historias* (Rastlinopis) o 9 knihách, kde Teofrastos podáva klasifikáciu a opis vtedy známych rastlín, a *Peri fytón aitión* (O príčinách rastlinného života) o 6 knihách, kde Teofrastos pojednáva o fyziológii rastlín. Zachovala sa aj štúdia *Éthikoi charaktéres* (Povahopisy), v ktorej Teofrastos načrtáva 30 povahových typov, napospol negatívnych. Zo zlomkovito zachovaných diel má najväčší filozofický význam metafyzický fragment *Ek tón Meta ta Fysika* (Z Metafyziky), kde preberá najmä ťažkosti, ktoré sa týkajú vzťahu prvého hýbateľa k svetu.

## Referencie

## Iné projekty

WikicitátyCommons* Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Theofrastos z Eresu Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Theofrastos z Eresu**

## Externé odkazy

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.