# Nálevníky

O iných významoch výrazu *nálevníky (infuzóriá, infuzória, infuzórie; Infusoria)* pozri *nálevníky (rozlišovacia stránka)*.

|  |
| --- |
| Nálevníky |
|
*Tetrahymena thermophila* |
| Vedecká klasifikácia |
|  * |  |  |
| --- | --- |
| **Doména** | eukaryoty |
| **Ríša (regnum)** | prvoky (Protozoa) |
| **Kmeň (phylum)** | **nálevníky** (Ciliophora) |
 |
| Vedecký názov |
| *Ciliophora* |
| **Vedecká klasifikácia prevažne podľa tohto článku** |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Biologický portál |

 |

**Nálevníky** (iné názvy: **riasničkovce** , **riasničkavce**, **brvavce**, **infuzóriá**, **infuzória**, **infuzórie**, **ciliáty**; lat. *Ciliophora*, *Ciliata*, *Infusoria*) je taxón (zvyčajne kmeň) prvokov. Známych je asi 8000 druhov. Žijú väčšinou v sladkých vodách, menej často v morských. Ešte zriedkavejšie sú parazity alebo symbionty.

## Stavba

Na povrchu ich tela je pružná blana pelikula (kortex) s dosť zložitým systémom podpovrchových mikrotubulov. Telo je pokryté radom bŕv (cílií), ktoré sú u odvodených skupín špecializované (ciliálne deriváty). Brvy slúžia na pohyb, ale i priháňanie potravy k bunkovým ústočkám – cytostómu. Cytostóm je u primitívnejších druhov umiestnený na konci tela (apikálne) a má len obyčajnú ciliatúru. U odvodenejších je na chrbtovej strane (tzv. ventrálny) s rôzne špecializovanou ciliatúrou. Zvyšky potravy odstraňujú cez cytopyge – bunkový „anus“, ktorý je viditeľný len v čase defekácie.

Cytoplazma je rozlíšená na vonkajšiu ektoplazmu a vnútornú endoplazmu. V ektoplazme sa nachádzajú vymrštiteľné útvary zvané trichocysty. V pokoji majú fľaškovitý tvar, sú uložené tesne pod povrchom a v nebezpečenstve sa rýchlo vystrú. Slúžia na obranu a obsahujú toxickú alebo aspoň odpudivú substanciu. Za nepriaznivých podmienok (vyschnutie a pod.) sa trichocysty podieľajú na tvorbe cysty.

Nálevníky majú 2 diferencované jadrá – väčšie jadro vegetatívne (makronukleus) a menšie generatívne (mikronukleus), ktoré je najdôležitejšie pri rozmnožovaní.

## Triedenie

V minulosti sa nálevníky rozdeľovali podľa utvárania ciliatúry a polohy cytostómu. Moderné systémy sú postavené i na znakoch mikroštrukturálneho charakteru, zaradenie a systematický status niektorých skupín je preto pozmenený. Prvoky predstavujú podľa všetkého monofyletickú skupinu, čiže skupinu s jedným spoločným predkom. Je možné, že sa z nich vyvinuli všetky ostatné skupiny eukaryotických organizmov. Hľadanie súvislostí a dôkazov skutočnej príbuznosti prvokov k mnohobunkovým organizmom je však veľmi ťažké.

## Vývoj

Predpokladá sa, že prvoky vznikli z organizmov podobných baktériám; samotný proces trval milióny rokov. O prvokoch sa dá hovoriť od tej doby, čo sa chromatínová hmota (u prokaryontov rozptýlená v cytoplazme) spojila do jedného útvaru – jadra. Prvoky boli zrejme dlhú dobu iba autotrofné, neskôr vznikajú saprobionty, parazity a predátory. Za východiskový typ pre fylogenézu samotných prvokov sa dnes považuje monadoidný bičíkatý organizmus na úrovni *Chrysomonadina*. Stratou bičíkov a stenčením pelikuly sa vysvetľuje vznik meňaviek; pričom všetky ostatné skupiny prvokov sa dajú odvodiť buď z bičíkatého (monadoidného) alebo z meňavkovitého (améboidného) morfologického typu.

## Systém (bežný cca. v 70. a 80. rokov 20. storočia)

* *Kinetofragminophora*
	+ *Gymnostomata*
	+ *Vestibulifera*
	+ *Hypostomata*
* *Oligohymenophora*
	+ *Hymenostomata*
	+ *Peritricha*
	+ *Astomatida*
* *Polyhymenophora* (*Spirotricha*)

## Iné projekty

CommonsWikidruhy* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nálevníky Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Nálevníky**

## Zdroje

* PaedDr. Valerián Franc CSc.: Systém a fylogenéza živočíchov – bezchordáty – zdroj, z ktorého (pôvodne) úplne alebo čiastočne čerpal tento článok.