Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Mikrobiológia

**Mikrobiológia** (z novogr. micron – malý a novogr. biologia – štúdium života) je veda skúmajúca jednobunkové mikroorganizmy (najmä baktérie, huby, kvasinky a plesne), nebunkové organizmy (vírusy) a subvírové patogény (prióny a viroidy), ich život, vlastnosti, činnosti, ich význam pre život rastlín, zvierat a ľudí.

## Rozdelenie

Podľa sledovaného objektu:

* bakteriológia (najstaršia)
* virológia (rozmach po objavení elektrónového mikroskopu)
* mykológia (štúdium plesní a kvasiniek)
* protozoológia

Iné rozdelenie:

* lekárska mikrobiológia a veterinárna mikrobiológia: objasňuje pôvodcov chorôb:
	+ imunológia – náuka o obranných reakciách organizmu proti infekcii
	+ sérológia – náuka o protilátkach v krvnom sére
* technická mikrobiológia a potravinárska mikrobiológia: využitie na výrobu liečiv a potravín (mliečne výrobky)
* poľnohospodárska mikrobiológia: študuje mikróby v pôde, ktoré sa zúčastňujú kolobehu látok v prírode
* geomikrobiológia: kombinácia geológie a mikrobiológie, študuje úlohu mikróbov a mikrobiálnych procesov v geologických a geochemických procesoch a naopak
* morská mikrobiológia: štúdium mikróbov a mikrobiálnych procesov v moriach

Špeciálnymi aspektami mikrobiológie sa zaoberajú aplikované mikrobiologické vedy napríklad bakteriálna fyziológia, ktorá skúma životné pochody baktérií.

## Klasifikácia

Zaraďovanie mikroorganizmov je v klasickej mikrobiológii podľa morfológie buniek, v modernej podľa biologických a biochemických prejavov, optimálne zaradenie kombináciou klasifikujúcich hľadísk – morfologických znakov a fyziologických vlastností (fyziológia je náuka o životných prejavoch a úkonoch organizmov za rozličných podmienok okolitého prostredia).

## Prehľad dejín mikrobiológie

* 17. storočie: Anton van Leeuwenhoek – zostrojenie mikroskopu so zväčšením 100 – 270-krát.
* 19. storočie: francúzsky chemik Louis Pasteur – zakladateľ mikrobiológie, laboratórnej techniky (tekuté kultivačné pôdy, sterilizácia, pasterizácia – zahrievanie mlieka, vína, piva, niektorých liečebných a živých roztokov pri teplote 100 °C, pri ktorej dochádza k usmrteniu mikroorganizmov, bakteriálne spóry). Objavil pôvodcu pasteurelózy hydiny, očkoval HD proti antraxu, najväčšia sláva: očkovanie proti besnote
* 19. storočie: anglický chirurg Joseph Lister – podstata popôrodnej sepsy.
* 19. – 20. storočie: nemecký mikrobiológ Robert Koch – farbiace metódy, objav pôvodcu antraxu, cholery, tuberkulózy.
* 20. storočie: objav penicilínu Flemingom a elektrónového mikroskopu Ruskom.

## Pozri aj

* Biológia
# Osteológia

**Osteológia** (gr. *osteon* – kosť, *logos* – náuka) je náuka o kostiach. Je pododborom anatómie. Zaoberá sa vývojom kostí a zubov, ich tvarom, funkciou, štruktúrou, chorobnými zmenami, biofyzikálnymi vlastnosťami a podobne. Vo svojom zábere sa prekrýva s ďalšími odbormi, ako napr. embryológia, chémia, mikrobiológia, biomechanika, patológia a ďalšími.

## Pozri aj

* Kosť
* Oporná sústava
# Ornitológia

**Ornitológia** (z gréckych slov *ornis, ornithos* – vták a *Logos* – veda) je zoologická veda, ktorá sa zaoberá štúdiom vtákov.

Pojmom **ornitológ** sa označuje každý amatérsky aj profesionálny prírodovedec, ktorý sa zaoberá ornitológiou.

## Iné projekty

CommonsWikislovník* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ornitológia Wikislovník ponúka heslo **Ornitológia**
# Parazitológia

Larva blchy
**Parazitológia** je náuka alebo veda o parazitoch, ich hostiteľoch, vzťahmi medzi nimi a o chorobách, ktoré vyvolávajú.

Parazitológia v užšom (a zďaleka najčastejšom) zmysle sa zaoberá iba parazitujúcimi prvokmi a živočíšnymi endoparazitmi. Parazity sú spravidla prvoky (protozoa), červy (helminthes) či článkonožce (artropoda). Vedec, ktorý sa zaoberá takto definovanou parazitológiou sa nazýva parazitológ.

Parazitológia skúma morfologické a fyziologické vlastnosti parazitov, ich vývojové cykly, spôsoby rozmnožovania, dôsledok účinku.

Pri svojom bádaní využíva najmä poznatky cytológie, imunológie, molekulárnej biológie, genetiky a ekológie. Poznatky mikrobiológie naopak využíva často lekárstvo, veterinárne lekárstvo, ekológia a evolučná biológia.

## Lekárska parazitológia

Najrozšírenejším odborom parazitológie je lekárska parazitológia, ktorá sa zaoberá štúdiom parazitov, ktorých hostiteľom je človek.

Medzi také organizmy patrí napr.:

* Plasmodium spp. – prvok, ktorý spôsobuje maláriu
* Leishmania donovani –  prvok spôsobujúci leishmaniózu
* z mmohobunkovcov – Schistosoma spp., Wuchereria bancrofti

Lekárska parazitológia má veľký vplyv na vývoj nových liekov a štúdium epidemiológie zoonóz.

## Veterinárna parazitológia

Študuje parazity, ktoré spôsobujú ekonomické straty v poľnohospodárstve – tak v chovoch zvierat, ako aj pri pestovaní kultúrnych plodín.

## Ekológia parazitov

Parazity môžu poskytnúť množstvo informácií o ekológii populácie svojho hostiteľa. Navyše parazity sledujú veľa tzv. životných stratégií, ktoré im umožňujú kolonizovať svojich hostiteľov. Pochopenie týchto aspektov pomáha pri potláčaní epidémií.

## Taxonómia a genetika

Nedávne výskumy, pri ktorých sa DNA využíva pri identifikácii odlišných druhov a na odhalenie príbuznosti medzi jednotlivými skupinami v rámci úzkej taxonomickej jednotky, sú pre parazitológov veľmi užitočným nástrojom.

## Externé odkazy

* Slovenská parazitologická spoločnosť
* Česká parazitologická spoločnosť
* Európska federácia parazitológov
# Patológia

**Patológia** (z gréckeho *pathos* – choroba, *logos* – veda; v preklade znamená „náuka o chorobe“) je medicínska veda a špecializovaný odbor, ktorý sa zaoberá všetkými aspektmi choroby (morbus); nevyhnutne sa ale odvoláva na podstatu, príčiny a vznik abnormálneho stavu, a taktiež na štruktúrne a funkčné zmeny, ktoré vyplývajú z chorobného procesu. Delí sa na patológiu rastlín, patológiu živočíchov a patológiu človeka.

Patológia skúma poškodené tkanivá a orgány a hodnotí ich vzťah k príznakom choroby pozorovanej zaživa. Zaoberá sa príčinou ochorenia (etiológia), mechanizmom, ktorým k ochoreniu dochádza (pathogenesis), ďalej sa zaoberá morfologickými zmenami buniek a orgánov a vplyvom týchto zmien na ich funkciu.

## Ďalšia literatúra

* MOHAN, Harsh. *Patológia*. Ed. Ľudovít Danihel, Lukáš Plank; preklad Pavol Babál, et al. 1. slov. vyd. Bratislava : Balneotherma, 2011. 966 s. ISBN 978-80-970156-6-4.

## Iné projekty

CommonsWikislovník* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Patológia Wikislovník ponúka heslo **Patológia**

## Externé odkazy

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
# Farmakológia

**Farmakológia** (*pharmakon* – liek, droga, jed) je vedný odbor, ktorý študuje účinky, metabolizmus a použitie chemických látok liekov v liečbe chorôb. Zjednodušene povedané, skúma účinky liekov na biologické systémy. Zahŕňa vedomosti ohľadom zdrojov, chemických vlastností, biologických efektov a terapeutického použitia liekov. Nie je základom iba pre medicínu, ale aj farmáciu, ošetrovateľstvo, zubné lekárstvo a veterinárnu medicínu.

S farmakológiou je často zamieňaná farmácia, čo je samostatná disciplína lekárskej vedy. Je to profesia zodpovedná za prípravu, dávkovanie, výdaj a vhodné použitie liečiv a poskytovanie služieb na dosiahnutie optimálnych terapeutických výsledkov.

Farmakológiu možno rozdeliť na 2 oblasti:

* humánna farmakológia – zaoberajúca sa liekmi pre človeka
* veterinárna farmakológia – zaoberajúca sa liekmi pre zvieratá

## Externé odkazy

* kniha o farmakológii z 18. storočia (v latinčine): *Principia Chymiae Secretioris, Sive Prolegomena Libri Secundi de Medicamnetis Adeptorum.* 98 s. Rukopis - dostupné v Digitálnej knižnici UKB

## Zdroj

* Farmspol Archivované 2007-08-30 na Wayback Machine

## Iné projekty

CommonsWikislovník* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Farmakológia Wikislovník ponúka heslo **Farmakológia**
# Systémová biológia

Operónová regulačná sieť E. Coli
**Systémová biológia** je vedecký smer v biológii využívajúci prístupy ďalších vied, predovšetkým bioinformatiky, biochémie, chémie, informatiky a matematiky . Zaoberá sa štúdiom biologických funkcií a mechanizmov vznikajúcich následkom komplexných interakcií v biologických systémoch.

Základnou myšlienkou je komplexný pohľad, opak redukcionizmu (ktorý je prevládajúcou paradigmou napríklad v molekulárnej biológii), teda predpoklad, že systém je viac ako súčet jeho častí. Organizmus či jeho časť (tkanivo, bunka, organela) je chápaný ako komplexný systém. Predmetom záujmu sú potom interakcie medzi komponentami tohto systému a jeho emergentné vlastnosti, teda také, ktoré nemôžu byť vysvetlené len na základe súčtu vlastností komponent.

Systémová biológia pracuje s veľkým množstvom biologických dát, začala sa prudko rozvíjať po roku 2000 vďaka rozvoju technológií pre získavanie genomických a proteomických dát a zvýšenia výpočtového výkonu.

Systémová biológia často pracuje s modelmi, ktoré sú vytvárané matematickými a informatickými prístupmi na základe biologických dát, ktorých vlastnosti sú následne porovnávané s vlastnosťami živých systémov. Vyžaduje preto úzky kontakt znalostí z niekoľkých odborov.

## Modely v systémovej biológii

Cieľom modelovania je vytvoriť taký model biologického systému, na ktorom bude možné uskutočňovať tzv. in silico experimenty. Modelujú sa rôzne pohľady na organizmus a jeho časti. Predmetom záujmu sú predovšetkým:

* génové regulačné siete
* transdukcia signálov
* siete metabolických dráh

Existuje mnoho v praxi používaných prístupov k modelovaniu a stále sú vyvíjané nové. Niektoré z nich sú:

* booleovské siete
* Petriho siete
* sústavy diferenciálnych rovníc (dynamické systémy)

## Pozri aj

* bioinformatika
* biomatematika
* bioštatistika
* teória systémov

## Zdroje

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Systémová biologie na českej Wikipédii.*
# Toxikológia

Toxikológia
**Toxikológia** je multidisciplinárna veda, stojaca na okraji niekoľkých oblastí, najmä chémie a medicíny.

Toxikológia sa zameriava na skúmanie negatívneho vplyvu chemických zlúčenín na živé organizmy. Je blízko príbuzná s farmakológiou.

Toxikológia sa zaoberá bezprostredným vplyvom zlúčeniny na organizmus:

* toxicita

… a tiež vplyvom dlhodobým:

* mutagenita – vznik genetických defektov
* rakovinotvornosť (kancerogenita, karcinogenita) – vznik nádorov
* teratogenita – vznik chýb vývoja nenarodeného plodu
* alergia
* poruchy spracovania iných zlúčenín

Všeobecná toxikológia pojednáva o vzťahoch medzi chemickou látkou a jej toxickým účinkom na živý organizmus. Má teda veľa spoločného so všeobecnou farmakológiou, pretože rozdiel medzi toxickým a farmakologickým účinkom je v mnohých prípadoch iba kvantitatívny, tzn. že mechanizmus toxického účinku chemickej látky je totožný s jej farmakologickým mechanizmom. Jed a liek od seba odlišuje iba dávka.

Toxikologické vyšetrenia pre štátne orgány, právnické a fyzické osoby na Slovensku vykonáva (aj?) Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou.

## Referencie

## Pozri aj

* otrava
* protijed

## Externé odkazy

* Chemický portál, toxikologická databáza chemických látok Archivované 2019-02-19 na Wayback Machine – (po anglicky) (po česky)
# Virológia

**Virológia** (z latinského *virus*: jed a gréckeho *logos*: učenie) je biologická veda. Predmetom jej skúmania sú nebunkové organizmy – vírusy, a subvirálne častice: virusoidy a viroidy.

Zaoberá sa ich štruktúrou, taxonómiou, chorobami, ktoré spôsobujú a technológiami ich izolácie a využitia ich vo vede. Vedec zaoberajúci sa virológiou sa volá virológ.
Virológia v mnohých oblastiach hraničí s ďalšími vedami: biochémia, molekulárna biologia, epidemiológia alebo imunológie.

Hlavným odvetvím virológie je klasifikácia vírusov. Vírusy môžu byť klasifikované podľa napadnutej hosťovskej bunky: živočíšne vírusy, rastliné vírusy, vírusy napádajúce huby a kvasinky (mykopatogénne vírusy) a tzv. bakteriofágy, ktoré napádajú baktérie.

Ďalším kritériom klasifikácie môže byť aj ich tvar. Ale najrozšírenejším kritériom ich klasifikácie je typ nukleovej kyseliny, ktorú využívajú na svoju replikáciu v hostiteľskej bunke: DNA vírusy, RNA vírusy a vírusy so spätnou transkriptázou (napr.retovírusy a onkovírusy).

Najnovšia správa Medzinárodnej komisie taxanómie vírusov (ICTV) uviedla 5450 vírusov zoradených do 2000 druhov, 283 rodov, 73 čeľadí a 3 rádov.

Pravdepodobne hlavnou motiváciou virológie je spoznať vírusy a ich nezastupiteľné miesto v ekosystémoch ako aj hlavnou príčinou mnohych chorôb napr. nádcha, chrípka, besnota, žltačka typu A, B,a C, červienka (osýpky), kiahne alebo AIDS a často sú aj jedným z hlavných pôvodcov rakoviny alebo leukémie.

Hlavnou obranou tela bunkových organizmov je ich imunita. V dnešnom svete sa využíva vakcinácia ako účinná metóda ochrany pred chorobami spôsobujucími prvokmi, baktériami a vírusmi.

## Literatúra

* RAJČÁNI, Július; ČIAMPOR, Fedor. *Lekárska virológia*. 1. vyd. Bratislava : Veda, 2006. 574 s. ISBN 80-224-0911-1.

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Virológia**
# Dejiny biológie

Slovo **biológia** (gr. *bios*, *βιος* – život; *logos*, *λογος* – slovo) bolo pravdepodobne prvýkrát použité v diele Michaela Christopha Hanova -- *Philosophiae naturalis sive physicae dogmaticae: Geologia, biologia, phytologia generalis et dendrologia*, publikovanom v roku 1766. Termín "biológia" tak, ako ho poznáme dnes, zaviedol Jean Baptiste de Lamarck (1744 – 1849).

Históriu biológie však môžeme hľadať už v dobách dávnych ľudských civilizácií a klasických filozofov ako spôsob chápania života.
# Iskerníkovité

|  |
| --- |
| Iskerníkovité |
|
*Ranunculus auricomis* |
| Vedecká klasifikácia |
|  * |  |  |
| --- | --- |
| **Doména** | eukaryoty |
| **Ríša (regnum)** | rastliny (Vegetabilia) |
| **Podríša (subregnum)** | zelené (Viridiplantae, Chlorobionta) |
| **Vývojová línia** | cievnaté (Tracheophyta) |
| **Vývojová vetva** | semenné (Spermatophyta) |
| **Skupina** | krytosemenné (Angiospermae) |
| **Oddelenie** | magnóliorasty (Magnoliophyta) |
| **Trieda (classis)** | dvojklíčnolistové (Dicotyledonae) |
| **Rad (ordo)** | iskerníkotvaré (Ranunculales) |
| **Čeľaď (familia)** | iskerníkovité (Ranunculaceae) |
 |
| Vedecký názov |
| *Ranunculaceae* |
| **Vedecká klasifikácia prevažne podľa tohto článku** |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Biologický portál |

 |

**Iskerníkovité** (*Ranunculaceae*) je čeľaď radu iskerníkotvaré (*Ranunculales*). Obsahuje približne 1700 druhov. Jej najväčší rod je iskerník (*Ranunculus*, 600 druhov), ktorý je tiež najrozšírenejším rodom tejto čeľade na území Slovenska (26 druhov).

Zástupcovia tejto čeľade majú kvety s vrchným semeníkom a ich kvetné obaly a tyčinky sú voľné (nezrastené). Väčšinou sú to byliny, zriedkavo liany a dreviny. Ich telo, stonku a listy, pokrývajú často jednoduché chlpy - trichómy. Cievne zväzky prechádzajúce stonkou sú usporiadané v niekoľkých koncentrických kruhoch, alebo sú roztrúsené. Listy majú striedavé postavenie, sú jednoduché, delené alebo zložené. Okraj listov môže byť pílkovitý, zúbkatý alebo vrúbkovaný, žilnatina perovitá alebo dlaňovitá. Pokiaľ sú kvetné obaly rozlíšené na kalich a korunu, majú 5 kališných a 5 korunných lupienkov. Ak sú nerozlíšené na kalich a korunu, kvetných častí je 4 a viac. Kališné lístky sú často opadavé až prchavé. Korunné lupienky majú na báze nektáriá. Väčšinou sú hmyzoopelivé, niekoľko druhov je vetroopelivých. Plodom sú nažky alebo mechúriky. Semená sú rozširované buď vetrom alebo živočíchmi, na čo sú prispôsobené. Ich semená majú malé embryo, ale sú bohaté na endosperm. Všetci zástupcovia obsahujú alkaloidy, sú jedovaté.

Sú typickou čeľaďou holoarktickej floristickej ríše, vyskytujú sa aj na území Slovenska. Na území Slovenska sa vyskytuje 23 rodov so 79 druhmi. Ich typickí zástupcovia v slovenskej flóre sú napríklad iskerník prudký (*Ranunculus acris*), hlaváčik jarný (*Adonis vernalis*), veternica hájna (*Anemone nemorosa*), pečeňovník trojlaločný (*Hepatica nobilis*), orlíček obyčajný (*Aquilegia vulgaris*) a mnohé iné.

## Referencie

## Iné projekty

CommonsWikidruhy* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Iskerníkovité Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Iskerníkovité**
# Science

**Science** je vedecký časopis, ktorý vydáva Americká asociácia pre rozvoj vedy. Patrí medzi popredné svetové vedecké časopisy. Časopis sa vydáva v angličtine od roku 1880. Jeho články sú kontrolované spôsobom peer review, čo je pre vedecké časopisy štandardný postup. Znamená to, že každý článok, ktorý je vydaný v časopise musel najprv prejsť recenziou od viacerých odborných recenzentov a autori čánku musia ich výhrady v článku zohľadniť. Vychádza týždenne v tlačenom náklade cca 130 000 kusov a je publikovaný aj online. Odhadovaný počet čitateľov je jeden milión. Impact factor časopisu za rok 2014 bol 33,611.

## Referencie

## Externé odkazy

* Oficiálne webové stránky časopisu Science

## Zdroj

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Science (journal) na anglickej Wikipédii.*
# Oriešok (plod)

Plod liesky obyčajnej - oriešok
**Oriešok** (lat. *Nux*) je druh suchého jednosemenného plodu, ktorý má semeno obalené tvrdým oplodím. Vyskytuje sa u mnohých druhov rastlín, za zmienku stojí najznámejšia lieska obyčajná (*Corylus avellana*). Iné druhy plodov, ktorým my hovoríme „orech“, zvyčajne nie sú orechmi (napr. vlašský orech, kešu, arašidy).

## Zdroj

* *Kľúč na určovanie rastlín*, SPN Bratislava 1987
# Botanická záhrada

Botanická záhrada na Curitiba, Brazília
**Botanická záhrada** je účelové zariadenie na pestovanie domácich a cudzokrajných rastlín usporiadaných podľa botanického systému alebo geografických celkov. Botanické záhrady zakladali už v staroveku v Indii, Egypte a Číne.

Najstaršou v botanickou záhradou v Európe je botanická záhrada v Padove.

## Botanické záhrady na Slovensku

Arborétum Tesárske Mlyňany
* Botanická záhrada Univerzity Komenského, Bratislava
* Botanická záhrada, Banská Štiavnica
* Botanická záhrada Univerzity P.J. Šafárika Košice
* Botanická záhrada pri SPU v Nitre, Nitra
* Botanická Záhrada v Tatranskej Lomnici (najnovšia botanická záhrada - otvorená 7. 5. 2012)

### Arboréta na Slovensku

* Lesnícke arborétum Kysihýbel, Banská Štiavnica
* Arborétum Mlyňany SAV, Tesárske Mlyňany
* Arborétum Borová hora, Zvolen, miestna časť Borová hora
* Arborétum Liptovský Hrádok, Liptovský Hrádok

### Botanické parky

* Botanický park Lednické Rovne, Lednické Rovne
* Botanický park Turčianska Štiavnička, Turčianska Štiavnička
* Treťohorný park Považská Bystrica, Považská Bystrica

### Bývalé botanické záhrady

* Botanická záhrada Pedagogickej fakulty Univerzity Komenského v Trnave, Trnava

## Pozri aj

* Arborétum

## Referencie

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Botanická záhrada**

## Externé odkazy

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Prehľad svetových botanických záhrad - www.bgci.org
# Jačmeň siaty

|  |
| --- |
| Jačmeň |
|  |
| Vedecká klasifikácia |
|  [rozbaľ]
* |  |  |
| --- | --- |
| **Doména** | eukaryoty |
| **Ríša (regnum)** | rastliny (Vegetabilia) |
| **Podríša (subregnum)** | zelené (Viridiplantae, Chlorobionta) |
| **Vývojová línia** | cievnaté (Tracheophyta) |
| **Vývojová vetva** | semenné (Spermatophyta) |
| **Skupina** | krytosemenné (Angiospermae) |
| **Oddelenie** | magnóliorasty (Magnoliophyta) |
| **Nadtrieda (superclassis)** | jednoklíčkolistové (Monocotyledonopsida) |
| **Trieda (classis)** | ľalie (Liliopsida) |
| **Podtrieda (subclassis)** | podenkové (Commelinidae) |
| **Rad (ordo)** | lipnicotvaré (Poales) |
| **Čeľaď (familia)** | lipnicovité (Poaceae) |
| **Podčeľaď (subfamilia)** | Pooideae |
| **Rod (genus)** | jačmeň (Hordeum) |
 |
| Vedecký názov |
| *Hordeum vulgare* L., 1753 |
| **Vedecká klasifikácia prevažne podľa tohto článku** |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Biologický portál |

 |

**Jačmeň siaty** alebo zastarano J**ačmeň obyčajný** (lat. *Hordeum vulgare*) je kultúrny diploidný (n=14) druh jačmeňa, pod ktorý patria všetky kultúrne druhy jačmeňov.

## Referencie

## Iné projekty

CommonsWikidruhy* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jačmeň siaty Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Jačmeň siaty**

## Galéria

* Jačmenné pole krátko pred žatvou
* Klas jačmeňa
* Zrná jačmeňa
# Vanilka (rod)

Kvet druhu vanilka voňavá.
**Vanilka** (lat. *Vanilla*) je rod popínavých rastlín z čeľade vstavačovité (*Orchideaceae*), zahrnujúci okolo 115 druhov.

## Využitie

Nezrelé plody niektorých druhov vaniliek sa fermentujú, pričom vzniká voňavý fenolový derivát zvaný vanilín. Takto spracované plody alebo extrahovaný vanilín sa používa v potravinárstve. Používajú sa najmä plody druhov:

* vanilka voňavá (*Vanilla planifolia*/nevhodne: *Vanilla fragrans*)
* vanilka pompónová (*Vanilla pompona*)
* vanilka tahitská (*Vanilla tahitensis*)

## Iné projekty

CommonsWikidruhy* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vanilka (rod) Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Vanilka (rod)**

## Zdroje
# Stavikrvovité

|  |
| --- |
| Stavikrvovité |
|
štiav lúčny (*Rumex acetosa*) |
| Vedecká klasifikácia |
|  [rozbaľ]
* |  |  |
| --- | --- |
| **Doména** | eukaryoty |
| **Ríša (regnum)** | rastliny (*Plantae*) |
| **Oddelenie** | magnóliorasty (*Magnoliophyta*) |
| **Trieda (classis)** | pravé dvojklíčnolistové rastliny (*Rosopsida*) |
| **Rad (ordo)** | klinčekotvaré (*Caryophyllales*) |
| **Čeľaď (familia)** | **stavikrvovité** (Polygonaceae) |
 |
| Vedecký názov |
| *Polygonaceae* Juss. |
| **Vedecká klasifikácia prevažne podľa tohto článku** |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Biologický portál |

 |

**Stavikrvovité** (*Polygonaceae*) je čeľaď dvojklíčnolistových rastlín z radu klinčekotvaré (*Caryophyllales s.l.*). Sú to byliny, kry, stromy aj liany, zvyčajne s jednoduchými, striedavými listami, pričom stonku na báze listov obopínajú rúrky prílistkového pôvodu (ochrea). Kvety sú pravidelné a obojpohlavné, u dvojdomých zástupcov jednopohlavné. Kvetný vzorec je P5–6 A6–9 G(2–3). Súkvetím je vrcholík, plodom nažka, typicky obalená trvácim okvetím. Stavikrvovité, napr. štiav lúčny (*Rumex acetosa*), často obsahujú kyselinu šťavelovú.

Na základe prítomnosti rúrok sa klasicky rozlišovali podčeľade *Polygonoideae* (s rúrkami) a *Eriogonoideae* (bez rúrok), no strata rúrok zrejme nie je apomorfným znakom *Eriogonoideae*, ale objavila sa až v rámci nej. Zástupcovia čeľade stavikrvovité majú celosvetové rozšírenie, najmä v miernych oblastiach severnej pologule. Pohánka jedlá (*Fagopyrum esculentum*) alebo rebarbora (*Rheum rhabarbarum*) sa pestujú pre jedlo. Inváznym druhom je pohánkovec japonský (*Fallopia japonica*).

## Referencie

## Iné projekty

CommonsWikidruhy* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Stavikrvovité Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Stavikrvovité**
# Heinrich Schmidt

|  |
| --- |
| Heinrich Schmidt |
| nemecký filozof, teoretický biológ a archivár |
| Narodenie | 18.12.187418. december 1874 Masserberg, Nemecko |
| Úmrtie | 2. máj 1935 (60 rokov) Jena, Nemecko |
| Alma mater | Universität Zürich |
| Odkazy |
| Commons |  Heinrich Schmidt |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  Biografický portál |

 |

**Heinrich Schmidt** (\* 18. december 1874, Masserberg, Nemecko – † 2. máj 1935, Jena) bol nemecký filozof, teoretický biológ a archivár, vedúci Archívu Ernsta Haeckela jenskej univerzity.

## Iné projekty

Commons* Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Heinrich Schmidt**

## Externé odkazy

* Ernst-Haeckel-Haus der Universität Jena

## Zdroj

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.