Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# 266.

|  |  |
| --- | --- |
| Milenijum:
 | 1. milenijum
 |
| Vjekovi:
 | 2. vijek – **3. vijek** – 4. vijek
 |
| Decenija:
 |  230-e  240-e  250-e  – 260-e –  270-e  280-e  290-e  |
| Godine:
 | 263 264 265 – **266** – 267 268 269
 |

Kralj Odenat (*totius Orientis imperator*)

Godina **266.** (**CCLXVI**) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Galijena i Sabinila** (ili, rjeđe, **godina 1019. *Ab urbe condita). Oznaka 266. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Kralj Odenat od Palmire napada Perziju i osvaja glavni grad Ktesifon. Nakon te i drugih pobjeda na Istoku sebi daje titulu "kralj kraljeva"
* U Irskoj završava vladavina Velikog kralja Cormac mac Airta (približni datum).

## Rođenja

* Wang Dun, kineski general u službi dinastije Jin (u. 324)

## Smrti
# 267.

|  |  |
| --- | --- |
| Milenijum:
 | 1. milenijum
 |
| Vjekovi:
 | 2. vijek – **3. vijek** – 4. vijek
 |
| Decenija:
 |  230-e  240-e  250-e  – 260-e –  270-e  280-e  290-e  |
| Godine:
 | 264 265 266 – **267** – 268 269 270
 |

Gotska invazija 267-269

Godina **267.** (**CCLXVII**) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Paterna i Arkesilaja** (ili, rjeđe, **godina 1020. *Ab urbe condita). Oznaka 267. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Goti, zajedno sa Sarmatima i Herulima, pokreću veliki pohod na Balkan i Grčku. Koristeći se vlastitom flotom brodova, pustoše obale Mezije i Trakije.
* Flota Herula, koja broji oko 500 brodova, pustoši obalu Crnog mora, ali nema uspjeha u napadu na Bizantij i Kizik te trpi težak poraz u sukobu sa rimskom flotom. Usprkos toga, herulska flota se uspijeva probiti u Egejsko more, gdje pustoši otoke Lemnos i Skiros.
* Kralj Odenat od Planire planira pohod na Kapadokiju kako bi odatle otjerao gotske pljačkaše. Prije njegovog početka je zajedno sa svojim najstarijim sinom ubijen, a za što je okrivljen rimski car Galijen. Nasljeđuje ga supruga Zenobija koja će sa svojim sinom Vabalatom vladati kao kraljica Palmirskog Carstva.
* Goti i Heruli nakon prodora u Egejsko more pustoše cijeli niz grčkih gradova uključujući Atenu, Korint, Argos i Spartu. Kod Atene im se suprotstavlja milicija od 2.000 ljudi na čelu sa historičarem Deksipom, te ih tjera na sjever gdje ih presreću regularne rimske snage pod carem Galijenom. Rimljani postižu važnu pobjedu na rijeci Mesti, na granici Makedonije i Trakije.
* Aureol, general kojem je Galijen povjerio obranu Italije, nanosi poraz Viktorinu (ko-caru Galije), te ga nakon toga vlastite trupe proglašavaju za cara. Aureol nakon toga započinje marš na Rim.

## Rođenja

## Smrti

* Odenat, kralj Palmire (atentat)
# 270.

|  |  |
| --- | --- |
| Milenijum:
 | 1. milenijum
 |
| Vjekovi:
 | 2. vijek – **3. vijek** – 4. vijek
 |
| Decenija:
 |  240-e  250-e  260-e  – 270-e –  280-e  290-e  300-e  |
| Godine:
 | 267 268 269 – **270** – 271 272 273
 |

Car Aurelijan

Godina **270.** (**CCLXX**) bila je redovna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Antiohijana i Orfita** (ili, rjeđe, **godina 1023. *Ab urbe condita). Oznaka 270. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Rimski car Klaudije II Gotski umire od kuge tokom priprema za pohod na Vandale i Sarmate, koji su napali Panoniju. Nakratko ga nasljeđuje brat Kvintil.
* Kvintil vrši samoubistvo te ga nasljeđuje Lucije Domicije Aurelijan, vojskovođa i bliski suradnik njegovog brata, a koji se istakao u bitci kod Naisusa.
* Aurelijan potiskuje Gote natrag preko Dunava i vraća rimsku vlast nad dijelom izgubljenih teritorija.
* Rimljani nakon stalnih germanskih invazija napuštaju područje današnjeg Utrechta.
* Kriza 3. vijeka: Rimsko Carstvo nastavlja mučiti višedecenijska ekonomska kriza; raspad carstva, stalni prodori barbara, kao i građanski ratovi izazvani uzurpacijama su opustošili kako gradove, tako i ruralna područja; poljoprivredna i industrijska proizvodnja je značajno smanjena, a rudnici leže neiskorišteni. Monterna kriza se očituje i u inflaciji koja u nekim područjima Carstva doseže stopu od 1000 %.
* Kinezi pronalaze barut (crni barut) - mješavinu sumpora, drvenog ugljena i kalijevog nitrata. U početku se koristi jedino za vatromet.

## Rođenja

* 20.11.—Maksimin, rimski car
* Nikolaj iz Mire, rimski svećenik i kasniji biskup (približni datum)
* Rabbah bar Nahmani, babilonski 'amora

## Smrti

* Sv. Valentin (pogubio ga Klaudije II) (mogući datum)
* Klaudije II, rimski car (r. 213)
* Kvintil, rimski car
* Plotin, otac neoplatonizma (r. cca. 205) (približni datum)
* Jingu od Japana, polulegendarna carica Japana
* Luo Xian, general kraljevstva Shu
* Qiao Zhou, minister kraljevstva Shu (r. 201)
# 269.

|  |  |
| --- | --- |
| Milenijum:
 | 1. milenijum
 |
| Vjekovi:
 | 2. vijek – **3. vijek** – 4. vijek
 |
| Decenija:
 |  230-e  240-e  250-e  – 260-e –  270-e  280-e  290-e  |
| Godine:
 | 266 267 268 – **269** – 270 271 272
 |

Godina **269.** (**CCLXIX**) bila je redovna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Klaudija i Paterna** (ili, rjeđe, **godina 1022. *Ab urbe condita). Oznaka 269. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Heruli zauzimaju Atenu te pustoše Egejske otoke sve do Krete i Rodosa (ili 267).
* 5.1.—Papa Feliks I nasljeđuje papu Dionizija kao 26. papa.
* Goti i druga germanska plemena - oko 320.000 ljudi i 2.000 brodova - sa područja preko Dunava ponovno napadaju rimsku teritoriju te pustoše bosporske gradove na obali Crnog mora. Car Klaudije II ponovno dolazi na Balkan, tuče Gote i zbog pobjede stiče nadimak Gotski (Gothicus). Mnogi od zarobljenih Gota su regrutirani u rimsku vojsku i naseljeni u ratnim pustošenjima ispražnjene teritorije dunavskih provincija.
* Kraljica Zenobija od Palmire zauzima područje Sirije, Palestine, Fenicije i Egipta, čime stiče kontrolu nad strateški važnim žitaricama. Priikom napada na Aleksandriju Zenobijijn vojskovođa Zabda izaziva požar u kome će izgorjeti dio Aleksandrijske biblioteke.
* Klaudije II dolazi u Sirmium kako bi pripremio rat protiv Vandala, koji pustoše Panoniju.
* Pavle Samosatski je smijenjen sa mjesta patrijarha Antiohije (iako će stvarno ostati na položaju do 272).

## Rođenja

* Murong Hui, Xianbei poglavica, poznat i kao vojvoda Xiang od Liaodonga (u. 333)

## Smrti

* Sveti Valentin (pogubio ga Klaudije II) (moguća godina)
* Lu Kai, nećak Lu Xuna (r. 198)
* Wang Kang, prefekt Yongchanga
* Wang Xiang, ministar države Wei (r. 185)
# Bitka kod Niša (268)

Karta gotske invazije 267—269.
**Bitka kod Niša** ili **Bitka kod Naisusa** se odigrala u septembru 268. godine između gotske vojske i Rimljana koje su predvodili tadašnji car Galijen i budući carevi Klaudije II i Aurelijan. Ovaj događaj ima važnu ulogu u istoriji krize tokom trećeg veka.

Rezultat je bila velika rimska pobeda koja je, u kombinaciji sa efikasnim gonjenjem okupatora nakon bitke i sa energičnim naporima imperatora Aurelijana, u velikoj meri otklonila pretnju germanskih plemena na Balkanu u sledećim dekadama.

### Predistorija

Tokom druge polovine 267. godine Goti su se u velikom broju naselili preko Dunava na rimsku teritoriju, zapretivši Panoniji. Neke gradove u ovoj provinciji su i opljačkali i raširio se strah da bi ista sudbina mogla zadesiti i Rim, ukoliko Goti krenu prema Italiji. Izgleda da su i drugi delovi Carstva stradali 267. od Gota. Postoji podatak da je tada i Atina bila napadnuta i opljačkana. U savezu sa Gotima bili su i Heruli.

Galijen je u proleće 268. pobedio Gote, ali Rimljani nisu imali snage da konačno proteraju ove varvare sa svoje teritorije. Zato je Galijen u jesen iste godine krenuo u novu ekspediciju.

Nije jasno da li je pre nego što je došlo do bitke kod Niša Galijen već umro, pa da je rimski car bio već tada Klaudije II, kasnije nazvan Gotski, u čast ove pobede. Koliko se može dokučiti Galijen je bio prisutan tokom bitke, ali izgleda da su Klaudije i Galijen najviše doprineli ovoj velikoj pobedi.

### Tok bitke

Galijen je predvodio predvodio vrlo pokretnu vojsku sastavljenu od Pretorijanske garde i veksilacija više legija.

U početku, dalmatska rimska konjica je pobedila gotske konjanike. Goti, koji su imali brojčanu prednost, počeli su da primoravaju Rimljane na odstupanje. No, Rimljani nisu pokvarili svoj borbeni red, već su organizovali protivnapad, uz pomoć konjičkog odreda kojim je komandovao Aurelijan i koji je napao gotske redove otpozadi. Goti su bili primorani da se povuku u svoj logor, ali ga je rimska konjica napala i pregazila. Između 30 000 i 50 000 Gota bilo je ubijeno ili ranjeno, a više hiljada njih zarobljeno. Mnogi zarobljenici su se kasnije pridružili rimskoj vojsci. Galijen nije mogao da potpuno uništi Gote jer je morao natrag u Rimsko Carstvo, verovatno zbog pobune Aureola, jednog od pretendenata na presto iz tog vremena. Tako su neki Goti uspeli da pobegnu sa rimske teritorije.

### Posledice

Ovaj poraz, kao i onaj iz aprila iste godine, slomio je moć Gota. Neki od njih su ostali na rimskoj teritoriji, dok ih Aurelijan 271. godine odatle nije proterao preko Dunava. No, uprkos tome, oni više nisu predstavljali opasnost za Rim. Svoju moć Goti će obnoviti tek za sto godina. Jedan od prvih uslova da bi se prevazišla velika kriza III veka, pobeda nad varvarima bila je ostvarena.

## Literatura

* Nebojša Ozimić: Rečnik Gornje Mezije, Niš, 2001
# Aureol

**Aureol** (poginuo 268. godine) bio je rimski uzurpator, komandant konjice pod rimskim carem Galijen. Pod Galijenovom komandom on je nekoliko pobuna sam ugušio, a onda se iznenada sam okrenuo protiv cara. Bio je opsednut u Mediolanumu, današnjem Milanu 268. godine. Posle Galijenove smrti, Aureol se proglasio za cara, ali se onda predao Klaudiju II. Aureola je ubila pretorijanska garda.
# Trideset tirana (Rim)

**Trideset tirana** (latinski: *Tyranni Triginta*) je naziv za trideset rimskih vojskovođa, političara i velikodostojnika koji se u *Historiji Augusti* navode kao uzurpatori za vladavine cara Galijena. Popis, u stvari, sadrži 32 imena, ali je Trebelije Polion, navodni autor teksta, po jednog uzurpatora smjestio u doba vladavine ranijeg cara Maksimina Tračanina i kasnijeg cara Klaudija Gotskog. Većina historičara popis, kao i druge dijelove *Historije Auguste*, smatra nepouzdanim, odnosno pretpostavlja da je autor namjerno povećao broj uzurpatora kako bi stvorio historijske paralele sa vladavinom Tridesetorice tirana u klasičnoj Ateni krajem 5. vijeka pne.

Dolje je naveden popis uz napomene o historijskoj pouzdanosti:

| Poglavlje u Historiji Augusta
 | Ime
 | Napomene
 |
| --- | --- | --- |
| 2
 | Cyriades
 | nikada nije pretendirao na prijestolje
 |
| 3
 | Postumus
 | stvarni pretendent
 |
| 4
 | Postumus Junior
 | mladić
 |
| 5
 | Laelianus
 | stvarni pretendent
 |
| 6
 | Victorinus
 | nije suvremenik Galijena nego Klaudija II i Aurelijana
 |
| 7
 | Victorinus Junior
 | nije suvremenik Galijena nego Klaudija II i Aurelijana
 |
| 8
 | Marius
 | stvarni pretendent
 |
| 9
 | Ingenuus
 | stvarni pretendent
 |
| 10
 | Regalianus
 | stvarni pretendent
 |
| 11
 | Aureolus
 | stvarni pretendent
 |
| 12
 | Macrianus
 | stvarni pretendent
 |
| 13
 | Macrianus Junior
 | stvarni pretendent
 |
| 14
 | Quietus
 | stvarni pretendent
 |
| 15
 | Odaenathus
 | nikada nije pretendirao na prijestolje
 |
| 16
 | Herodes
 | dijete, nikada nije pretendirao na prijestolje
 |
| 17
 | Maeonius
 | nikada nije pretendirao na prijestolje
 |
| 18
 | Balista
 | nikada nije pretendirao na prijestolje
 |
| 19
 | Valens
 | vjerojatno nikada nije pretendirao na prijestolje
 |
| 20
 | Valens Superior
 | suvremenik Decija, ne Valerijana
 |
| 21
 | Piso
 | vjerojatno nikada nije pretendirao na prijestolje
 |
| 22
 | Aemilianus
 | vjerojatno nikada nije pretendirao na prijestolje
 |
| 23
 | Saturninus
 | vjerojatno izmišljen
 |
| 24
 | Tetricus Senior
 | nije suvremenik Galijena nego Klaudija II i Aurelijana
 |
| 25
 | Tetricus Junior
 | dijete, nije suvremenik Galijena nego Klaudija II i Aurelijana
 |
| 26
 | Trebellianus
 | vjerojatno izmišljen
 |
| 27
 | Herennianus
 | dijete, nikada nije pretendirao na prijestolje, vjerojatno izmišljen
 |
| 28
 | Timolaus
 | dijete, nikada nije pretendirao na prijestolje, moguće da je izmišljen
 |
| 29
 | Celsus
 | vjerojatno izmišljen
 |
| 30
 | Zenobia
 | žena, nikada nije pretendirala na prijestolje,
 |
| 31
 | Victoria (ili Vitruvia)
 | žena, nikada nije pretendirala na prijestolje,
 |
| 32
 | Titus
 | nije suvremenik Galijena nego Maksimina Tračanina
 |
| 33
 | Censorinus.
 | vjerojatno nije suvremenik Galijena nego Klaudija II
 |

## Povezano

* Galijenski uzurpatori

## Vanjske veze

* Historia Augusta: the Thirty Tyrants (Latin text and English translation)
# Mediolanum

*Za ostale upotrebe, pogledajte Mediolanum (razvrstavanje).*
**Mediolanum** je latinski naziv za današnji Milano, odnosno drevni grad koji je u antičko doba postojao na njegovom mjestu. Ime Mediolanum potiče od keltske riječi "lanum", posuđene od latinske "planum" za ravnicu; "medio" znači "sredina", pa bi doslovni prijevod imena trebao biti "U sredini ravnice".

Osnovalo ga je oko godine 600. pne. galsko pleme Insubri, po kojima je ime dobila današnja Insubrija. Godine 222. pne. su ga osvojili Rimljani na čelu s konzulom Gnejem Kornelijem Scipionom Kalvom. Ubrzo nakon toga, Mediolanum je postao sjedište nove rimske provincije pod nazivom Cisalpinska Galija.

Grad se pod rimskom vlašću brzo razvio, dijelom zahvaljujući položaju na raskrsnici najvažnijih trgovačkih puteva. Polibije je njegovu okolicu opisao kao bogatu vinovom lozom, "svim vrstama žita", vunom i svinjama koje su se uzgajale u šumama, te da je gostoljubivost stanovništva bila nadasve poznata.

Mediolanum se nastavio razvijati pod Republikom, a da bi do vremena Oktavijana Augusta stekao i reputaciju akademskog središta. Tada je dobio veliki zid i amfiteatar. Car Maksiminijan ga je učinio sjedištem ligurske prefekture da bi godine 286. Dioklecijan odlučio da upravo Mediolanum postane sjedište zapadnog dijela Carstva koje je ostavio Maksimijan, sam se povukavši u Nikomediju. Mediolanum je kao carska prijestolnica imao važnu ulogu, pa je upravo u njemu Konstantin Veliki godine 313. izdao znameniti Milanski edikt kojim je ozakonjeno kršćanstvo u Carstvu. S druge strane, Mediolanum je kao važno kršćansko središte u 4. vijeku bio poznat po oštrim podjelama među kršćanima, odnosno velikom broju arijanaca.

Godine 402. grad su opsjeli Goti, pa je car prijestolnicu premjestio u nešto sigurniju Ravenu. Godine 452. grad je opsjeo hunski vođa Atila. Konačnu propast drevnog Mediolanuma je donio Gotski rat 538. godine, prilikom koga je ostrogotski kralj Witiges osvojio i razorio grad, pobivši veliki broj njegovih žitelja. Kada su u područje današnje Lombardije došli Langobardi, za prijestolnicu su odabrali Ticino. Mediolanum je postao tek sjedište nadbiskupa iz koga će se u srednjem vijeku razviti Milano.

## Izvori

* Polybius (1889). *Histories*. London, New York: Macmillan. [1]
* Thurston Peck, Harry (1898). *Harpers Dictionary of Classical Antiquities*. New York: Harper and Brothers. [2]
* MacDonald Stillwell, Richard; William L. McAlister, Marian Holland (1976). *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton: Princeton University Press. [3]
# Viktorin

antoninijan Viktorina
**Vikorin**, puno ime **Marcus Piav(v)onius Victorinus** je od 269. do 271. bio car Galijskog carstva, koje je nastalo od pobunjeničkih zapadnih provincija "Imperium Galliarum".
# Galsko Carstvo

**Galorimsko carstvo** ili prosto **Galsko carstvo** (lat: *Imperium Galliarum*) je moderan naziv za severozapadni deo Rimskog carstva (Galija, Britanija i Hispanija) koji je od 260. do 273. godine uživao nezavisnost od centralne vlasti.

Galorimsko carstvo (označeno zelenom bojom) oko 270. godine.
Nastanak Galorimskog carstva bio je jedan od posledica krize 3. veka. Kada su Persijanci zarobili cara Valerijana 260. godine, njegov sin Galijen je ostao da se bori protiv uzurpatora u podunavskim provincijama. Namesnik germanskih provincija Postum je iskoristio tu priliku da se proglasi za cara uz podršku legija na Rajni. Nakon toga ustanovio je carsku rezidenciju u Kelnu zajedno sa paralelnim senatom, dvojicom godišnje biranih konzula i sopstvenom pretorijanskom gardom.

Postum je ubijen 269. od strane rivala Lelijana i nakon toga je za prvobitno Galorimsko carstvo počeo period slabljenja. Iste godine Hispanija je prihvatila vlast legitimnog cara Klaudija II Gotskog. Najzad, Aurelijan je 273. odneo pobedu nad galorimskom vojskom u bici kod Šalona na Marni pre koje je car Tetrik I prebegao na neprijateljsku stranu.

Galorimsko carstvo nije predstavljalo poseban državni entitet, već pokušaj lokalne aristokratije i administrativnih i vojnih struktura da organizuje odbranu od varvarskih napada i rešavanje drugih problema bez pomoći centralnih vlasti.

## Spisak galorimskih careva

* Postum (260-269)
	+ Lelijan (uzurpator, 269)
* Marije (269)
* Viktorin (269-270)
	+ Domicijan (271?, uzurpator)
* Tetrik I (270-273)
	+ Tetrik II (270-273, cezar)

## Povezano

* Britansko Carstvo (antika)

## Vanjske veze

* Gallic Consuls Arhivirano 2007-09-30 na Wayback Machine-u
* Gallic Empire Arhivirano 2007-02-20 na Wayback Machine-u
* Jona Lendering, "Gallic Empire" Arhivirano 2007-04-12 na Wayback Machine-u
* Gallic Empire coinage
# Divinizacija

**Divinizacija** ili **deifikacija** u najširem smislu predstavlja izraz za davanje "božanskih" značajki nekoj "zemaljskoj" osobi, entitetu, grupi ili aktivnosti. Pod time se može podrazumijevati:

* Apoteoza pojedinca
	+ Carski kultovi
		- Božansko kraljevanje
	+ Popis osoba koje su se smatrale božanstvima
* Mistička unija s božanskim
	+ Božanska filijacijka
	+ Teofagija
	+ Teoza
* transformacija i divinizacija cijeloj svijeta
	+ Tačka Omega
	+ Supramentalizacija u evolucionarnoj psihologiji Sri Aurobindoa

## Povezano

* Polubog
* Euhemerizam
* Kristologija
* Pluralitet bogova
# Feliks I

| Feliks I Felix I
 |
| --- |
|   |
| Pravo ime
 | Felix
 |
| Papinstvo počelo
 | {{{stolovanje\_od}}}
 |
| Prethodnik
 | Dionizije ( 259. - 268.)
 |
| Nasljednik
 | Eutihijan ( 275. - 283.)
 |
| Rođen
 | ? Rim, Italija
 |
| Umro
 | 274. Rim, Italija
 |
| Ostali pape imena Feliks
 |

**Feliks I.** je bio dvadesetšesti papa, nasljednik Dionizija od 5. siječnja 269. do 30. prosinca 274.

Za vrijeme svoga pontifikata, odobrio je služenje svete mise kraj grobova kršćanskih mučenika. Pripisuje mu se, da je uveo posvetu crkava. Snažno je davao potporu kršćanima, tijekom progona cara Aurelijana. I sam je postao mučenik, 30. prosinca 274.

Spomendan mu je 30. prosinca.
# Wang Yuanji

| Wang Yuanji
 |
| --- |
| Tradicionalni kineski
 |  王元姬  |
| Pojednostavljeni kineski
 |  王元姬  |
|

| Transliteracije
 |
| --- |

 |

**Wang Yuanji** (217–268), formalno **Carica Wenming** (文明皇后, doslovno: "uljudna carica puna razumijevanja") je bila kineska carica majka iz dinastije Jin. Bila je supruga Sima Zhaoa, regenta države Cao Wei i majka Sima Yana, osnivača dinastije.

Kineske tradicionalne historije kako je upravo ona upozorila supruga na Zhong Huijeve ambicije, zbog kojih je Sima Zhao uspješno suzbio njegovu pobunu. Nakon što joj se sin 265. proglasio carem majci je odao počast proglasivši je caricom majkom. Umrla je tri godine kasnije te je pokopana uz muža sa najvišim carskim počastima.

## Povezano

* Popis ličnosti Tri kraljevstva
* Popis likova u Dynasty Warriors
# Lelijan

| Lelijan |
| --- |
| Uzurpator Galskog Carstva |
|  |
| Lelijanov lik na aureusu. Glava kovanice može predstavljati Hispaniju |
| Vladavina | cca. kasni februar - cca. rani jun 269 (protiv Postuma) |
| Puno ime | Ulpije Kornelije Lelijan Ulpius Cornelius Laelianus |
| Umro/la | 269 |
| Mjesto smrti | Galija |
| Prethodnik | Postum |
| Nasljednik | Marko Aurelije Marijer |

**Ulpije Kornelije Lelijan** (*Ulpius Cornelius Laelianus*) (također nepravilno navođen kao *Lollianus* ili *Aelianus*) bio je uzurpator koji je početkom 269. pokušao preuzeti prijestolje galskog cara Postuma. Njegov ustanak je trajao od kraja februara do početka juna 269.

Lelijana su za cara izvikali vojnici u Moguntijakumu (današnji Mainz), nakon što je uspješno odbio napad germanskih plemena. Vjeruje se da je u bio član porodice Ulpijevaca ili barem nastojao naglasiti daleko srodstvo sa velikim carem Trajanom. Iako je raspolagao sa XXII legijom *Primigenia* Postum ga je opkolio. Vjeruje se da je ubijen ili od vlastitih vojnika ili pogubljen nakon zarobljavanja. Međutim, i sam Postum je stradao nedugo nakon opsade - ubili su ga vojnici bijesni zbog naredbe da se zauzeti grad
poštedi pljačke.

## Izvori

## Vanjske veze

* Medijski sadržaji Laelianus na Wikicommonsu.
# Marko Aurelije Marije

antoninijan Marija
**Marko Aurelije Marije** (*Marcus Aurelius Marius*, ? - 269), je bio kratkotrajni car Galijskog carstva. Na prijestolje je došao nakon smrti cara Postuma. Za cara je izvikan isključivo zbog imena koje je sugeriralo osobu nalik na dobrog cara Marka Aurelija, odnosno velikog vojnog reformatora Gaja Marija. Po tradiciji je vladao samo dva-tri dana; suvremeni historičari, na temelju numizmatičkih nalaza, odnosno kovanica sa njegovim likom, vjeruju da je vladao barem nekoliko mjeseci. Naslijedio ga je Viktorin.
# Antarktički krug

| Antarktički krug
 |
| --- |
| Antarktički krug je iscrtan crvenom linijomAntarktički krug je iscrtan crvenom linijom |
|  |

**Antarktički krug** ili **južna polarnica** je jedna od pet najvažnijih paralela u kartografiji kojim se prikazuju karte Zemlje. Ona se nalazi na geografskoj širini od 66°30' južno od ekvatora.

## Karakteristike

Karta Antarktičkog kruga koji je iscrtan plavom linijom
Antarktički krug je sjeverna granica područja u kojem najmanje jedan dan (ili više) svake godine Sunce uopće ne zalazi (tzv. polarni dan) tokom zimskog solsticija, to je 21. ili 22. 12. Isto tako postoji i jedan dan kad sunce uopće ne izlazi za vrijeme ljetnog solsticija (polarna noć), a to je 21. ili 22. 6. Dužina kontinuiranog dana ili noći povećava se progresivno kako se ide prema jugu, tako na početku Antarktičkog kruga to traje jedan dan, dok na Južnom polu traje šest mjeseci.

To se dešava zbog nagiba Zemlje, koja ima otklon od 23,5° od svoje vertikale, pa je tokom ljetnog solsticija južni polarni krug izvan domašaja Sunca, kao i obratno, kad je tokom zimskog solsticija sunce najviše iznad Južnog pola.

Prostor južno od ovog kruga zove se antarktička zona, a sjeverno od njega leži južna umjerena klimatska zona.

Južni pol se nalazi na središnjem dijelu ledom prekrivenog platoa velike kontinentalne mase Antarktika, koji gotovo ispunjava svo područje unutar antarktičkog kruga. Dužina bilo kojeg dana i noći unutar Antarktičkog kruga je obrnuta od onog unutar Arktičkog kruga.

## Historija otkrića

Antarktički krug koji razdvaja Južni ledeni pojas od Južnog umjerenog pojasa, prvi je put prošao britanski moreplovac James Cook 17. 1. 1773.

## Povezano

* Arktički krug
* Ekvator
* Solsticij
* Rakova obratnica
* Jarčeva obratnica

## Izvori

## Vanjske veze

* Antarctic Circle (na portalu Encyclopædia Britannica) (`en`)
* Antarctic circle org (`en`)
* Karta Arhivirano 2007-10-13 na Wayback Machine-u