Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Vojno-industrijski kompleks

**Vojno-industrijski kompleks** je izraz koji se koristi za spregu ekonomskih i političkih interesa vodećih predstavnika industrije i oružanih snaga u suvremenim državama.

Taj izraz je prvi iskoristio američki predsjednik Dwight D. Eisenhower u oproštajnom govoru američkoj naciji 1961. godine:

> Vitаlni element u održаvаnju mirа je nаš vojni estаblišment. Nаše oružje morа dа bude moćаn, spremаn zа instаnt аkciju, tаko dа nijedаn potencijаlni аgresor može biti u iskušenju dа rizikuje sopstveni uništenje. Nаšа vojnа orgаnizаcijа dаnаs snosi odgovornost zа to poznаti neki od mojih prethodnikа u miru, ili zаistа po borcimа iz Drugog svetskog rаtа ili Koreji. Do nаjnovije nаših svetskih sukobа, SAD imаo industrije nаoružаnjа. Američki proizvođаči mogli plugove, sа vremenom i kаko je potrebno nаprаviti mаčeve kаo dobro. Ali sаdа mi više ne mogu dа rizik hitne improvizаcije nаcionаlne odbrаne; bili smo primorаni dа stvore stаlne industrije nаoružаnjа ogromnih rаzmerа. Uz to, tri i po milionа muškаrаcа i ženа su direktno uključeni u sistemu odbrаne. Mi godišnje troše nа vojnu bezbednost više od neto prihodа svih Sjedinjenih Američkih Držаvа korporаcijа. Ovаj sаvez ogromnog vojnog estаblišmentа i veliki industrijа oružjа je novo u аmeričkom iskustvu.Ukupаn uticаj - ekonomski, politički, čаk duhovni - osećа se u svаkom grаdu, svаkа držаvа kućа, svаki Kаncelаrijа Sаvezne vlаde. Mi prepoznаjemo imperаtiv potrebu zа ovim rаzvojem. Ipаk, mi ne smemo dа ne shvаtimo njegove teške posledice. Nаši teškog rаdа, resursi i sredstvа zа život su svi uključeni; pа je sаmа strukturа nаšeg društvа. U sаvetimа vlаsti, morаmo budno dа motrimo nа svаki neoprаvdаni uticаj, nаmerаn ili nenаmerаn, po militаriindustriаl kompleksа.Potencijаl zа kаtаstrofаlni porаst izgubljene moći postoji i dа će istrаjаti. Mi nikаdа ne smemo dozvoliti težinа ove kombinаcije ugrozi nаše slobode ili demokrаtske procese. Trebаlo bi uzeti ništа zdrаvo zа gotovo. Sаmo oprezаn i obrаzovаn grаđаnstvo može primorаti prаvilno umrežаvаnjа velikog industrijskog i vojne mаšinerije odbrаne sа nаšim mirnim metodаmа i ciljevimа, tаko dа je bezbednost i slobodа može nаpredovаti zаjedno. Sličаn, а u velikoj meri odgovorni zа dаlekosežne promene u nаšoj industrijskoj-vojni držаnje, je tehnološkа revolucijа tokom poslednjih decenijа. U ovoj revoluciji, istrаživаnje je postаlа centrаlnа; onа tаkođe postаje formаlizovаnа, složen, i skupo.Stаlno povećаvа udeo vrši se zа, po, ili nа prаvcu, Sаvezne vlаde. Dаnаs, usаmljeni pronаlаzаč, petljаte u svojoj prodаvnici, je u senci rаdnih grupа nаučnikа iz lаborаtorije zа ispitivаnje i poljimа. Nа isti nаčin, slobodno univerzitet, istorijski vrelo slobodnih idejа i nаučnih otkrićа, je doživelа revoluciju u vođenju istrаživаnjа. Delimično zbog ogromnih troškovа koji su uključeni, ugovor vlаdа prаktično postаje zаmenа zа intelektuаlne rаdoznаlosti. Zа svаki stаrog tаbli sаdа postoje stotine novih elektronskih rаčunаrа.
>
>

Uglavnom ima pejorativno značenje, te ga koriste lijevo, liberalno i pacifistički orijentirani krugovi koji njime objašnjavaju agresivnu politiku SAD i izbijanje oružanih sukoba kao što su ratovi u Vijetnamu i Iraku.
# Goldsboro, North Carolina

| Goldsboro *Goldsboro* |
| --- |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Sjedinjene Američke Države
 |
| Savezna država
 |  Severna Karolina
 |
| Okrug
 | Vejn
 |
| Osnovan
 | 1787
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo (2010) | 36.437
 |
| Gustina stanovništva
 | 56,7 st./km²
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Vremenska zona
 | UTC-5, leti UTC-4
 |
| Nadmorska visina
 | 33 m
 |
| Površina
 | 64,3 km²
 |
| Kopnena površina
 | 64,2 km²
 |
| Vodena površina
 | 0,1 km²
 |
| Goldsboro
 |
| GoldsboroGoldsboro (Sjedinjenih Država)
 |
| Ostali podaci
 |
| Pozivni broj
 | 919, 984
 |
| ZIP kod
 | 27530-27534
 |
| FIPS kod
 | 26880
 |

**Goldsboro** (engleski: *Goldsboro*) je grad u američkoj saveznoj državi Severna Karolina.

## Demografija

Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 36.437, što je 2.606 (-6,7 %) stanovnika manje nego 2000. godine.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Grupa** | **2000.** | **2010.** |
| Belci
 | 16.346 (41,9 %)
 | 13.628 (37,4 %)
 |
| Afroamerikanci
 | 20.397 (52,2 %)
 | 19.786 (54,3 %)
 |
| Azijati
 | 562 (1,4 %)
 | 651 (1,8 %)
 |
| Hispanoamerikanci i Latinoamerikanci
 | 1.052 (2,7 %)
 | 1.583 (4,3 %)
 |
| Ukupno
 | 39.043
 | 36.437
 |

## Reference

## Literatura

* Morris, Richard B. (1996). *Encyclopedia of American History* (Seventh izd.). Collins Reference. ISBN 0062700553.
* Peter C. Mancall, Gary B. Nash, Allan M. Winkler, Charlene Mires, John W. Jeffries, ur. (2009). *Encyclopedia of American History*. Facts on File. ISBN 0816071365.
* Stanley I. Kutler (2002). *Dictionary of American History* (Third izd.). Charles Scribners & Sons. ISBN 0684805332.
* Paul S. Boyer (2001). *The Oxford Companion to United States History*. Oxford University Press. ISBN 0195082095.
* Michael Kazin, Rebecca Edwards, Adam Rothman, ur. (2011). *The Concise Princeton Encyclopedia of American Political History*. Princeton University Press. ISBN 0691152071.
* Kane, Joseph and Aiken, Charles (2004). *The American Counties: Origins of County Names, Dates of Creation, and Population Data, 1950-2000*. Scarecrow Press. ISBN 0-8108-5036-2.

## Vanjske veze

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak o temi: **Goldsboro, North Carolina** |

* United States Census Bureau
# Gluvi barut (roman)

*Za ostale upotrebe, pogledajte Gluvi barut (razvrstavanje).*
**Gluvi barut** je roman iz 1957. godine, bosanskosrpskog pisca Branka Ćopića.

## Kratak opis

Priča je smještena u jednom malom selu visoko u bosanskim planinama. Stanovnici tog sela su u velikom problemu jer se nalaze na udaru dvije ideologije tj. partizana i četnika. Predstavnici tih ideologija su stanovnici sela i zbog toga je problem još veći. Partizane u tom selu predvodi partizanski komesar Španac dok je na čelu četnika bivši kraljevski oficir Radekić. Španac sebe smatra nosiocem ideje koja će promijniti svijet i prilikom toga ne brine za žrtve. Radekić je drugačiji i njemu je prije svega najvažnija dobrobit stanovnika njegovog sela. Španac zbog toga smatra Radekića velikom pretnjom njegovoj ideologiji...

Ovaj roman je 1990. godine dobio svoju istoimenu filmsku adaptaciju. Režirao ga je Bahrudin Čengić, a neki od glumaca koji su učestvovali u snimanju filma su: Mustafa Nadarević, Branislav Lečić, Fabijan Šovagović, Mira Furlan.

## Vanjske veze

* Forum Klix.ba
* www.balcanicaucaso.org
* www.antikvarijat-phoenix.com
*
# Kachin (narod)

Narod **Jingpo** ili **Kachin** (kineski: 景颇族 Jǐngpōzú; burmanski: ကချင်‌လူမျိုး; vlastita imena: Jingpo, Tsaiva, Lechi) je etnička grupa koja uglavnom živi u sjevernoj mjanmarskoj (državi Kachin). Također čini jednu od 56 etničkih grupa službeno priznatih od NR Kine, gdje ih po popisu iz 2000. godine ima oko 132.143.

Prilično su srodni indijskoj etničkoj grupi zvanoj kao Singpho.

## Jezici

Stanovnici Kine poznati pod nazivom Jingpo govore dva različita jezika - Jingpo i Tsaiva.

### Jingpo

Jingpo (ponekad zvan *Jinghpaw*, također i *kachinski*) govori oko 900.000 ljudi u Mjanmaru i oko 40.000 ljudi u Kini. Klasificiran je kao sino-tibetanski, tibetansko-burmanski, Jingpo-Konyak-Bodo ze Jingpo-Lu jezik. Jingpo također razumiju mnogi koji govore Tsaiwa. Standardni jezik koji se uči u ineskim školama je temeljen na dijalektu Enkun.

### Tsaiva

Tsaiva (*Tsaiwa*; ili *Atsi* na jeziku Jingpo, *Zǎiwǎyǔ* 载瓦语 na kineskom i *Zi* na burmanskom) govori oko 80.000 ljudi u Kini i oko 30.000 ljudi u Mjanmaru. Van Kine ga se klasificira kao sino-tibetanski, tibetansko-burmanski, Yi-burmanski, sjeverni burmički jezik. Nakon osnutka NR Kine, stvoren je pisani jezik temeljen na dijalektu sela Longzhun village (Xishan oblast u okrugu Luxi) koji koristi latinicu te službeno uveden 1957.

## Literatura

* Liú Lù: **Jǐngpōzú yǔyán jiǎnzhì - Jǐngpōyǔ** 刘璐景颇族语言简志——景颇语 (*Introduction to a language of the Jingpo nationality - Jingpo*; Běijīng 北京, Mínzú chūbǎnshè 民族出版社 1984).
* Xú Xījiān 徐悉艰, Xú Guìzhēn 徐桂珍: **Jǐngpōzú yǔyán jiǎnzhì - Zǎiwǎyǔ** 景颇族语言简志——载瓦语 (*Introduction to a language of the Jingpo nationality - Tsaiva*; Běijīng 北京, Mínzú chūbǎnshè 民族出版社 1984).

## Vanjske veze

* Kachin National Organization Arhivirano 2018-08-10 na Wayback Machine-u
* The Jingpo ethnic minority (Chinese government site)
* Jingphaw/Kachin Arhivirano 2006-12-15 na Wayback Machine-u
* The Kachin Post
* Kachin Radio Arhivirano 2006-06-14 na Wayback Machine-u
* News in Jingphaw and Burmese
* Information on the Kachins with a short introduction to the language. Arhivirano 2012-04-23 na Wayback Machine-u
* News in Jingphaw and Burmese
# Organisation armée secrète

**Organisation armée secrète** ili **Organisation de l'armée secrète** (srpskohrvatski: *Organizacija tajne vojske*; skr. OAS) je bila francuska radikalno desna tajna paravojna formacija koja je djelovala 1960-ih nastojeći svrgnuti režim tadašnjeg predsjednika Charlesa De Gaullea. Njene pristaše su uglavnom bili pripadnici vojske te "Pieds-noirs", francuski kolonisti u Alžiru i njihovi potomci koji su se protivili De Gaulleovoj politici kojom se alžirski rat za nezavisnost trebao okončati davanjem nezavisnosti Alžira. OAS je osnovan pred kraj sukoba, pri čemu su dio ljudstva dali i pripadnici raznih vigilantističkih grupa i eskadrona smrti koji su bili izvodili terorističke akcije protiv alžirskog domorodačkog stanovništva u znak odmazde zbog sličnih aktivnosti alžirskog FLN-a. OAS je formalno osnovan 1961. godine u Madridu u Španiji kojom je tada vladao OAS-u ideološki blizak Francov režim. OAS je uglavnom djelovao izvodeći terorističke akcije i atentate kako bi kompromitirao De Gaulleove napore za mirno rješenje sukoba, kako na prostoru Alžira, tako i u metropolitanskoj Francuskoj, pri čemu su njegove žrtve često bili istaknuti političari i intelektualci koji su podržavali De Gaulleovu politiku. Vrhunac aktivnosti OAS-a je bio 1962. godine, neposredno nakon sporazuma iz Eviana a pred proglašenje alžirske nezavisnosti. Računa se da je u OAS-ovim akcijama smrtno stradalo između 1000 i 2000 ljudi. Njene aktivnosti su, ugušene efikasnom akcijom sigurnosnih službi, te je, usprkos spektakularnog ali neuspjelog atentata na De Gaullea u ljeto 1962. godine, te je gotovo do 1963. godine gotovo cjelokupno članstvo bilo zatvoreno ili prisiljeno na emigraciju, te je OAS praktički prestao postojati.

## Povezano

* Alžirski puč 1961
* Opsada Bab el Oueda

## Vanjske veze

* Histoire de l'OAS Arhivirano 2011-07-26 na Wayback Machine-u
* L'OAS
# FNLA

| Nacionalni oslobodilački front Angole *Frente Nacional de Libertação de Angola* |
| --- |
| Predsjednik | Ngola Kabangu |
| Osnivač | Holden Roberto |
| Osnivanje | 1954. 1961. kao FNLA |
| Sjedište |  Luanda, Angola |
| Ideologija | nacionalizam demokršćanstvo konzervativizam |
| Politička pozicija | desni centar |
| Službene boje |                |
| Narodna skupština | 1 / 220 |
| Stranačka zastava |
|  |

**Nacionalni oslobodilački front Angole** (portugalski: *Frente Nacional de Libertação de Angola*; skraćeno **FNLA**) je osnovana 1954.. kao militantna organizacija koja se borila u ratu za nezavisnost od portugalske kolonijalne vlasti u Angoli, pod vodstvom Holdena Roberta. Isprva je osnovana kao *União dos Povos do Norte de Angola* da bi 1959. promijenila ime u *União dos Povos de Angola*, a od 1961. nosi današnje ime.

FNLA su pomagale vlade Alžira, Zapadne Njemačke, Gane, Izraela, Francuske, Rumunjske, Kine, Južne Afrike i Sjedinjenih Država. Američka vlada počela je financirati FNLA od 1961. godine, tokom mandata Johna Kennedyja. Izraelci su financirali FNLA od 1963. do 1969.; Holden Roberto je posjetio Izrael 1960-ih, a borci FNLA su tamo odlazili na vojne treninge. Kina im je počela pružati pomoć od 1964., dok im je Rumunjska dostavila pošiljku oružja u kolovozu 1974. godine.

Nakon sticanja nezavisnosti Angole i preuzimanja vlasti od strane MPLA, FNLA se priključila UNITA-i u ratu protiv vlade u Luandi. Time je započeo građanski rat, u kojem je FNLA imala malo uspjeha, za razliku od UNITA-e.

Pod pritiskom međunaordne zajednice, početkom 1990-ih, proglašeno je primirje i raspisani izbori 1992. godine. Tada su borci FNLA položili oružje, a organizacija se transformisala u suvremenu političku stranku.

Na parlamentarnim izborima 1992., FNLA je osvojila 5 poslaničkih mjesta, a na izborima 2008. 3 od 220 mjesta u parlamentu Angole. Na izborima 2012. su pali na 2 mandata.

Izborni rezultati

| Izbori
 | Glasova
 | %
 | Mandata
 | +/–
 | Pozicija
 | Vlada
 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992.
 | 94,742
 | 2.40
 | 5 / 220
 | -
 | 4. mjesto
 | Oporba
 |
| 2008.
 | 71,416
 | 1.11
 | 3 / 220
 |  2
 |  4. mjesto
 | Oporba
 |
| 2012.
 | 65,163
 | 1.13
 | 2 / 220
 |  1
 |  5. mjesto
 | Oporba
 |
| 2017.
 | 63,658
 | 0.93
 | 1 / 220
 |  1
 |  5. mjesto
 | Oporba
 |

## Vanjske veze

* (`pt`) (`fr`) National Liberation Front of Angola Arhivirano 2008-09-21 na Wayback Machine-u
# Eurosong 1961.

| Pjesma Eurovizije 1961. |
| --- |
| Datum | 18. ožujka 1961. |
| Mjesto održavanja | Palais des Festivals et des Congrès, Cannes, Francuska |
| Voditelji | Jacqueline Joubert |
| Dirigent | Franck Pourcel |
| Radiotelevizijska kuća |  Francuska RTF |
| Vebsajt | www.eurovision.com/eurovision-song-contest/cannes-1961/ |
| Sudionici |
| Broj sudionica | 16 |
| Debitanti |  Finska  Španjolska  Jugoslavija |
| Povratnici | nijedna |
| Odustali | nijedna |
| Glasovanje |
| Sistem glasovanja | Svaka zemlja je imala 10 članova žirija koji su davali po 1 bod |
| Pobjednička pjesma |  Luksemburg *Nous les amoureux* |

**Eurovizija 1961.** je bila 6. Eurovizija održana 18. ožujka 1961. u Palais des Festivals et des Congrèsu, Cannes, Francuska. Voditeljica je bila Jacqueline Joubert. Ove godine se natjecalo 16 zemalja, uključujući i tri debitanta (Finsku, Španjolsku i Jugoslaviju). Ovo je prva Eurovizija održana u subotu. Ta se tradicija i danas koristi.

Jugoslaviju je predstavljala Ljiljana Petrović s pjesmom *Neke davne zvezde* i osvojila 8. mjesto s 9 bodova. Pjesmu je komponirao Jože Privšek, a napisao Miroslav Antić. Dirigent je također bio Jože Privšek.

Luksemburg je pobijedio prvi put. Predstavljao ga je Jean-Claude Pascal iz Francuske s pjesmom Nous les amoureux. Ovo je prva pobjeda Luksemburga na Euroviziji.

## Rezultati

| Broj | Zemlja | Jezik | Pjevač | Pjesma | Pozicija | Bodovi
 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Španjolska | španjolski | Conchita Bautista | "Estando contigo" | 9 | 8
 |
| 2 |  Monako | francuski | Colette Deréal | "Allons, allons les enfants" | 10 | 6
 |
| 3 |  Austrija | njemački | Jimmy Makulis | "Sehnsucht" | 15 | 1
 |
| 4 |  Finska | finski | Laila Kinnunen | "Valoa ikkunassa" | 11 | 6
 |
| 5 |  Jugoslavija | srpsko-hrvatski | Ljiljana Petrović | "Neke davne zvezde" | 8 | 9
 |
| 6 |  Nizozemska | nizozemski | Greetje Kauffeld | "Wat een dag" | 12 | 6
 |
| 7 |  Švedska | švedski | Lill-Babs | "April, April" | 14 | 2
 |
| 8 |  Zapadna Njemačka | njemački | Lale Andersen | "Einmal sehen wir uns wieder" | 13 | 3
 |
| 9 |  Francuska | francuski | Jean Paul Mauric | "Printemps, avril carillonne" | 4 | 13
 |
| 10 |  Švicarska} | francuski | Franca Di Rienzo | "Nous aurons demain" | 3 | 16
 |
| 11 |  Belgija | nizozemski | Bob Benny | "September, gouden roos" | 16 | 1
 |
| 12 |  Norveška | norveški | Nora Brockstedt | "Sommer i Palma" | 7 | 10
 |
| 13 |  Danska | danski | Dario Campeotto | "Angelique" | 6 | 12
 |
| **14** | **Luksemburg** | **francuski** | **Jean-Claude Pascal** | **"Nous les amoureux"** | **1** | **31** |
| 15 |  Ujedinjeno Kraljevstvo | engleski | The Allisons | "Are You Sure?" | 2 | 25
 |
| 16 |  Italija | talijanski | Betty Curtis | "Al di là" | 5 | 12
 |
# Popis stanovništva u NR Bosni i Hercegovini 1961.

Stanovništvo Bosne i Hercegovine po naseljima prema popisu iz 1961. godine; Srbi - plava, Muslimani - zelena, Hrvati - narančasta.
Treći po redu **popis stanovništva** u drugoj Jugoslaviji objavljen je 30. ožujka 1961. godine. Učinjen osam godina nakon prijašnjeg, ovaj popis je donio značajne promjene. Ukinuta je podjela na kotare i uvedena podjela na okruge. Umjesto dotadašnjih 66 kotara, ustanovljeno je 12 okruga koji su bili podijeljeni na 122 općine. Ova podjela, uz neke manje promjene, potrajala je sve do danas, s mnogim općinama koje još uvijek imaju granice povučene 1961. godine. Druga značajna promjena je uvođenje kategorije Muslimana kao etničke pripadnosti, iako se dio današnjih Bošnjaka još uvijek izjašnjavao kao neopredijeljeni Jugoslaveni.

Po popisu stanovništva na površini od 51.197 km2 1961. godine u Bosni i Hercegovini živjelo je **3.277.948 stanovnika**.

* Broj stanovnika: 3.277.948
* Broj stanovnika ženskog spola: 1.678.283 ( +78.618)
* Broj stanovnika muškog spola: 1.599.665
* Broj žena u odnosu prema broju muškaraca 1049 : 1000
* Broj domaćinstava: 706.107
* Veličina prosječnog domaćinstva: 4.6 članova/domaćinstvu
* Gustoća naseljenosti: 64.0 stanovnika/km2
* Prosječna starost žena: -
* Prosječna starost muškaraca: -

## Ukupni rezultati po nacionalnoj osnovi

Stanovništvo Bosne i Hercegovine po općinama prema popisu iz 1961. godine; Hrvati - tamno plava, Srbi - crvena, Muslimani - zelena, Jugosloveni - maslinasta

| Izvod iz popisa stanovništva BiH 1961. godine
 |
| --- |
| **Narod** | **Broj** | **Udio** |
| Srbi | 1.406.057 |  **42.89 %** |
| Muslimani1 | 842.248 |  **25.69 %** |
| Hrvati | 711.665 |  **21.71 %** |
| Jugoslaveni | 275.883 |  **8.42 %** |
| Crnogorci | 12.828 |  **0.39 %** |
| Makedonci | 2.391 |  **0.07 %** |
| Slovenci | 5.939 |  **0.18 %** |
| Albanci | 3.642 |  **0.11 %** |
| Česi | 1.083 |  **0.03 %** |
| Talijani | 717 |  **0.02 %** |
| Židovi | 381 |  **0.01 %** |
| Mađari | 1.415 |  **0.04 %** |
| Nijemci | 347 |  **0.01 %** |
| Poljaci | 801 |  **0.02 %** |
| Romi | 588 |  **0.02 %** |
| Rumunji | 113 |  **0.01 %** |
| Rusi | 934 |  **0.03 %** |
| Rusini2 | 6.136 |  **0.19 %** |
| Slovaci | 272 |  **0.01 %** |
| Turci | 1.812 |  **0.06 %** |
| Ukrajinci2 | - |  **- %** |
| Ostali | 811 |  **002 %** |
| Nisu se nacionalno izjasnili | - |  **- %** |
| Regionalno | - |  **- %** |
| Nepoznato | 1.885 |  **0.06 %** |

1 *Pri popisu stanovništva 1961. godine nije postojala mogućnost izjašnjavanja kao Bošnjak.*

2 *Pri popisu stanovništva 1961. godine Rusini i Ukrajinci iskazivani su zajedno.*

## Izvori

* Agencija za statistiku Bosne i Hercegovine: Demografija, Tematski bilten 02/2007, Sarajevo 2007.godine
# Đorđe Marjanović

| Đorđe Marjanović |
| --- |
|  |
| Lični podaci |
| Datum rođenja | 30. oktobra 1931.  (1931-10-30) |
| Mjesto rođenja | Kučevo ,  Kraljevina Jugoslavija |
| Datum smrti | 15. 5. 2021. |
| Mjesto smrti | Beograd,  Srbija |
| Zanimanje | pjevač |
| Muzički rad |
| Period aktivnosti | 1950-1990. |
| Žanr | Disco |
| Ostalo |
| Službene stranice | Službene stranice Đorđa Marjanovića |

**Đorđe "Đoka" Marjanović** (Kučevo, 30. oktobar 1931 - Beograd, 15. maj 2021) je bio poznati jugoslavenski i srpski pjevač zabavne glazbe.

## Biografija

Đorđe Marjanović, TV emisija *Dugme za peti sprat*, 1963. (foto: Stevan Kragujević)
Đorđe Marjanović se muzikom počeo baviti kao student 1950-ih godina (studirao je farmaciju) Prvi veći uspjeh postigao je poslije televizijskog nastupa u kojem je otjevao tada vrlo popularnu stvar *Zvižduk u osam*.

Đorđe Marjanović je bio sudionik svih prvih festivala zabavne muzike u zemlji. Pobijedio je na prvom Opatijskom festivalu 1958. kad je u alternaciji s duetom Ivo Robić - Zdenka Vučković otpjevao pobjedničku pjesmu *Moja mala djevojčica* (Vandekar / Ruben). Uspjeh na Opatiji ponovio je 1960. Tad je podijelio nagradu s Markom Novoselom. U alternaciji su otpjevali pjesmu Marija Bogliunija i Arsena Dedića *Prodavač novina*.

Svjestan svojih ne baš velikih vokalnih mogućnosti, okrenuo se glumi i teatralnom nastupu na pozornici (padao je na koljena, plakao). To mu je donijelo grupu trajnih obožavatelja koji su ga bezrezervno podržavali i obožavali. Njegovi su obožavatelji napravili prave male demonstracije nakon festivala "Beogradsko proleće", kad je po njihovu mišljenju Marjanoviću nepravedno oduzeta prva nagrada. Svoje obožavatelje zvane *đokisti* vrlo je brižno podržavao i poticao.

Godine 1968. se za vrijeme za vrijeme putujućeg festivala Pjesma ljeta 1968. u Tučepima posvađao s hrvatskim pjevačem Vice Vukovom, a što je dobilo etničke, odnosno političke konotacije u tadašnjoj jugoslavenskoj državi. Od tada je Đorđe Marjanović postao persona non grata za hrvatske medije i publiku.

Đorđe Marjanović je bio poznat po svojim čestim i dugotrajnim turnejama po Sovjetskom Savezu, gdje je stekao značajan krug obožavalaca.

Njegovi najveći hitovi, uz već spomenuti "Zvižduk u osam", bili su: "Devojko mala", "Romana", "Đavoli", "Dirlada", "Lazarela", "Milord " i "Natali" (posljednje dvije pjesme bile su prepjevi francuskih pjesama). Đorđe Marjanović je snimio puno ploča, manje-više za PGP RTB.

Za vrijeme koncertnog nastupa u Melbournu (Australija), gdje je nastupao kao gost Lepe Brene, 14. aprila 1990, dok je izvodio pjesmu *Mene nema ko da žali*, doživio je moždani udar. Nakon udara dugo se oporavljao, jedno vrijeme nije mogao ni govoriti. Nakon toga pojavljuje se u javnosti, ali više ne pjeva u živo.

Marjanović je umro 15. maja 2021. godine u osamdesetdevetoj godini života.

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice Arhivirano 2009-04-14 na Wayback Machine-u
# Jungfrukällan

| Jungfrukällan |
| --- |
| originalni poster |
| Režija | Ingmar Bergman |
| Producent | Ingmar Bergman Allan Ekelund |
| Scenario | Ulla Isaksson |
| Uloge | Max von Sydow Birgitta Valberg Gunnel Lindblom Birgitta Pettersson |
| Muzika | Erik Nordgren |
| Fotografija | Sven Nykvist |
| Montaža | Oscar Rosander |
| Distribucija | Janus Films |
| Premijera | 8. februara 1960 (1960-02-08) |
| Trajanje | 89 min. |
| Zemlja |  Švedska |
| Jezik | švedski |

Jungfrukällan (srpskohrvatski: *Djevičanski izvor*) je švedski crno-bijeli film snimljen 1960. u režiji Ingmara Bergmana. Predstavlja adaptaciju švedske srednjovjekovne narodne balade *Töres döttrar i Wänge* (Töreova kćer u Wängi). Radnja je smještena u srednjovjekovnu Švedsku i pokazuje kako 15-godišnju djevojku Karin (čiji lik tumači Birgitta Pettersson) na putu u crkvu u šumi brutalno siluju i ubije grupa pastira, ali i kako sticajem okolnosti prenoće kroz žrtvinog oca (čiji lik tumači Max von Sydow) koji shvati što se dogodilo i tko su krivci, te im se osveti.

*Jungfrukällan*, koji je, slično kao i *Sedmi pečat*, bio radnjom smješten u Srednji vijek, je Bergmanu pružio priliku da kroz film iznosi vlastito shvaćanje kršćanstva, poganstva, seksualnosti, prirode zla i iskupljenja. Nakon premijere je predstavljao veliki uspjeh za Bergmana; tako je osvojio Oscar i Zlatni globus za najbolji strani film. Scena silovanja je, međutim, bila izuzetno brutalna i realistična za tadašnje standarde, te je *Jungfrukällan* bio predmetom cenzure i zabrane u nekim državama i zajednicama, uključujući grad For Worth u Teksasu.

Godine 1972. je američki sineast Wes Craven snimio svojevrsni moderni remake pod naslovom *The Last House on the Left* koji je postao uzor za brojne eksploatacijske filmove vigilantističkog i *rape and revenge* žanra.

## Uloge

* Max von Sydow – Töre
* Birgitta Valberg – Märeta
* Gunnel Lindblom – Ingeri
* Birgitta Pettersson – Karin
* Axel Düberg – Mršavi pastir
* Tor Isedal – Nijemi pastir
* Allan Edwall – Prosjak
* Ove Porath – Dječak
* Axel Slangus – Čuvar mosta\* Gudrun Brost – Frida
* Oscar Ljung – Simon

## Vanjske veze

* *The Virgin Spring* na sajtu IMDb
* *The Virgin Spring* na Svensk Filmdatabas
* *Jungfrukällan* na Rotten Tomatoes-u (`en`)
* Criterion Collection essay by Peter Cowie
* Criterion Collection DVD description
* Per Tyrssons döttrar Arhivirano 2020-10-22 na Wayback Machine-u, also known as *Herr Töres' döttrar* – a version of the old ballad, in Swedish

| Nagrade
 |
| --- |
| Prethodi:  Black Orpheus  |  **Zlatni globus za najbolji strani film**  1961
 | Slijedi:  Through a Glass Darkly  |