Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Robert II od Francuske

*Izopćenje Roberta Pobožnog*, Jean-Paul Laurens
**Robert II.** 'Pobožni' (francuski: *Robert II le Pieux*) (27. ožujka 972. - 20. srpnja 1031.), *francuski kralj od 996. do 1031.*

Robert II. se rodio 27. ožujka 972. u Orléansu, kao sin budućeg kralja Huga Capeta i Adelaide od Akvitanije.

Robert je nakon očeva izbora za kralja 987. određen za prijestolonasljednika, čime je potvrđena vlast dinastije Capet u Francuskoj. Unatoč bračnim problemima zbog kojih je bio privremeno izopćen, Robert je bio pobožan katolik, zbog čega je i nazvan Robert Pobožni. Uz glazbenu nadarenost bio je i skladatelj, pjevač i pjesnik.

Kraljevstvo koje je Robert naslijedio nije bilo veliko, i u pokušaju proširenja svoje vlasti, odlučno je tražio svoje pravo preuzimanja feudalnih posjeda koji su ostali bez gospodara, što je obično rezultiralo sukobom. Njegova invazija u Burgundiji 1003. bila je neuspješna, i tek je 1016. zadobivši podršku Crkve bio priznat za vojvodu od Burgundije.

Među Robertovim neprijateljima bili su i njegovi sinovi Henri i Robert. Ovaj je sukob rezultirao građanskim ratom, u kojem je Robertova vojska izgubila, te se on povukao izvan Pariza.

Umro je tijekom rata sa svojim sinovima 20. srpnja 1031. u Melunu. Pokopan je sa svojom trećom ženom u Bazilici St. Denis.

Robert II se ženio tri puta:

* c. 988. - Susanne (Rosala) (c.956. - 13. prosinac 1003.). Talijanska princeza i udovica flandrijskoga grofa Arnulfa. Brak je dogovorio Robertov otac, a završio je razvodom.
* c. 996. - Bertha, princeza od Burgundije (c. 964.-c. 1010.). Budući su bili rođaci, papa Grgur V. nije odobrio brak, i Robert je bio izopćen. Nakon dugih pregovora s papom Silvestrom II. brak je bio poništen.
* 1001. - Constance od Arlesa (c.986.-25. srpnja, 1032.). Kći nekog grofa Vilima, sklona spletkama i ambiciji, mužu je zagorčala život.

Djeca iz trećeg braka:

1. Adelaide Havoise – (c. 1003.-5. lipanj ( > 1063.) )
2. Hugh – (c. 1007.-1025.)
3. Henrik I. - (c. 1008. - 4. kolovoza 1060.)
4. Adáele (Alix) – (c. 1009. - 8. sijećanj 1079.)
5. Robert - (c. 1011-1076)
6. Eudo (Odes) - (c. 1013-c. 1057/1059)
7. ? Constance - (?.- ?)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: **Hugo Capet** | **Kralj Francuske** | Nasljednik: **Henrik I.** |

## Linkovi

* Popis francuskih vladara

## Napomene
# Henri I od Francuske

**Henrik I.** (francuski: *Henri Ier*) (4. svibnja, 1008. - 4. kolovoza 1060.), *francuski kralj od 1031. do 1060. godine.*

Henrik je rođen u Reimsu, sin kralja Roberta II. i Constance d'Arles. Okrunjen je za francuskog kralja u Reimsu 14. svibnja 1027.

Vladavina Henrika I. je, kao i kod njegovih prethodnika, bila obilježena teritorijalnim sukobima, među kojima je bila i pobuna Henrika i njegovog brata Roberta protiv svog oca. Henrik je također pritekao u pomoć mladom vojvodi Normandije Vilimu (budući Vilim Osvajač), kako bi ugušio pobunu Vilimovih vazala. Godine 1047. Henrik je osigurao vojvodstvo za Vilima u konačnoj pobjedi nad vazalima u bitci kod Caena.

Nekoliko godina kasnije, kad se Vilim, inače rođak engleskog kralja Edvarda Ispovjednika, oženio kćerkom flandrijskoga grofa, Henrik se pobojao moguće Vilimove moći. Stoga je 1054. i ponovno 1058. pokušao osvojiti Normandiju, ali je oba puta bio poražen. Unatoč Henrikovim naporima, njegova tridesetogodišnja vladavina je bila obilježena vrhuncom feudalne moći u Francuskoj.

Kralj Henrik I. je umro 4. kolovoza 1060. u Vitry-en-Brieu, i pokopan je u Bazilici St. Denis. Naslijedio ga je sin Filip I., kojem je tada bilo 7 godina, te je sljedećih šest godina kao regent vladala Henrikova žena, Ana od Kijeva.

Henrik je također bio vojvoda od Burgundije od 1016. do 1032., kada je abdicirao u korist svoga brata Roberta.

**Henrik se ženio dva puta: 1043. - **Mathilde de Frise 19. svibnja 1051. - **Princeza Ana od Kijeva**, (1024. - 1075.)
* **Potomstvo:**

1. Filip I. (23. svibnja 1052. - 30. srpnja 1108.)
2. Hugues le Grand (1057. - 1102.)
3. Robert (c. 1055. - c. 1060.)
4. Emma (?)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: **Robert II.** | **Kralj Francuske** | Nasljednik: **Filip I.** |

## Linkovi

* Popis francuskih vladara
# Louis VI od Francuske

Luj VI., kralj Francuske
**Luj VI.** 'Debeli' (franc. Louis VI le Gros) (1. prosinca 1081. - 1. kolovoza 1137.), *francuski kralj od 1108. do 1137.*

Luj je rođen u Parizu, sin kralja Filipa I. iz dinastije Capet i Berte od Holandije.

Poslije smrti za tadašnje vrijeme skandaloznog oca Filipa I. 29. srpnja 1108. godine Luj je okrunjen za kralja. Svog prethodnika je uz punu crkvenu podršku odbio pokopati uz kraljevske prethodnike zbog njegovog drugog braka.

Osim toga problema od oca nasljeđuje i rat s Engleskom koji počinje nekoliko godina ranije. On će s kratkim prekidima trajati za cijelog njegovog vladanja. Unutar države on se nalazi u sukobu s plemićima koji koriste njegovu polubraću kao centar kraljevom otporu. Za razliku od engleskog ovi unutarfrancuski sukobi mu idu od ruke tako da postaje prvi kralj nakon mnogo vremena koji uspjeva ostaviti svom nasljedniku čvršću centralnu vlast od one koju je naslijedio.

Gotovo svih 29 godina kraljevanja proveo je boreći se protiv "baruna pljačkaša" koji su opsjedali Pariz, ili protiv Engleza. Ipak, uspio je ojačati svoju vlast, i omilio je nižim slojevima Francuske.

Oženio je 1104. Lucienne de Rochefort - ovaj je brak bio poništen.

Godine 1115. oženio je Adélaide de Maurienne (c. 1100. - 1154.)

* Njihova djeca:
	+ 1) Philippe (1116. - 13. listopada 1131.)
	+ 2) Louis VII. (1120. - 18. studenog 1180.), kralj Francuske
	+ 3) Henri (1121. - 1174.), nadbiskup Reimsa
	+ 4) Hugues (c.1122. - ?)
	+ 5) Robert (c.1123. - 11. listopada 1188.), grof of Dreuxa
	+ 6) Constance (c.1124. - 16. kolovoza 1176.), udala se za Eustacea IV., grofa od Boulogne
	+ 7) Philippe (1125. - 1161.), biskup Pariza
	+ 8) Pierre (c.1126. - 1180.), oženio Elisabeth, *lady* od Courtenaya

Luj VI. je umro 1. kolovoza 1137. i pokopan je u Bazilici St. Denis u Parizu. Naslijedio ga je sin Luj VII. iz njegovog drugog braka.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: **Filip I.** | **Kralj Francuske** | Nasljednik: **Luj VII.**  |

## Linkovi

* Popis francuskih vladara
# Philippe II od Francuske

Filip II., kralj Francuske
**Filip II. August** (Paris, 21. kolovoza 1165. - Mantes-la-Jolie, 14. srpnja 1223.), francuski kralj od 1180. - 1223. godine.

U trenutku smrti oca Luja VII. čija dvogodišnja agonija napokon završava 18. rujna 1180. godine Filip II. ima samo 15 godina i vrlo jasne ideje o upravljanju državom. Njegova cjelokupna 43-godišnja vladavina potiče na dvije dogme:

1. Ja sam kralj, a nitko nije iznad kralja.

2. Engleska koja u posjedu ima pola Francuske je naš smrtni neprijatelj s kojim nikad ne može biti mira.

Služeći se samo s te dvije dogme Filip postaje najmoćniji europski vladar. Što su ispravno mislili njegovi kraljevski suvremenici o njemu nije za javni medij. Njegova djela će dovoljno o tome reći.

U svom prvom ratu s doživotnim neprijateljem Henrikom II., kraljem Engleske, Filip ostvaruje pobjedu prisiljavajući protivnika na potpisivanje ponižavajućeg mira 1189. godine. Samo dva dana nakon toga potpisivanja slomljeni, poraženi kralj umire od srčanog udara.
1191. godine zajedno s Ričardom Lavljeg Srca, novim engleskim kraljem, on kreće na križarski pohod. Ta ekspedicija završava tako da se Filip II. brzo vraća kući i objavljuje rat Engleskoj dok je suparnički kralj još uvijek u Svetoj Zemlji.
Takve situacije su se cijelom njegovom vladavinom ponavljale. Izdajnički bi napao Englesku, oteo teritorij, a onda predložio mir na novo postavljenoj granici.

Kao i većina prethodnika iz dinastije Capet našao se u sukobu s crkvom zbog svojih rastava i novih vjenčanja.

### Ostavština

S svojom agresivno-prevarantskom politikom teritorij Engleske u Francuskoj je Filip II. smanjio s gotovo 50 na samo 10 posto ostavivši 14. srpnja 1223. godine svom sinu Luju VIII. zemlju sa sigurnom budućnošću.
Bez obzira na način ostvarivanja svojih zamisli **Filip II.** je bio kralj koji je veoma zadužio buduće francuske generacije i bez koga ove zemlje danas možda ne bi niti bilo. U vojnom pogledu kao vrhovni vojni zapovjednik ovaj kralj je postigao uspjeh koji niti jedan drugi francuski državnik nije uspio. Francuska vojska je 1216. godine umarširala pobjednički u London.

## Linkovi

* Popis francuskih vladara

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Kralj Francuske** | Nasljednik:
 |
| **Luj VII.** | **Luj VIII.** |
# Louis VII od Francuske

**Luj VII.** (1120. - 18. rujna 1180.), *francuski kralj od 1137. - 1180. godine*

Poslije smrti oca Luja VI. 1. kolovoza 1137. godine jedva punoljetni Luj VII. je postao novi francuski kralj. Pred sam kraj svoga života otac mu je ugovorio vjenčanje s Elenor vojvodkinjom Akvitanije koja je bila dvije godine mlađa od njega. Taj brak je od samog početka bio neuspjeh. Crkveno obrazovani Luj se nije mogao nositi s liberalno obrazovanom Elenor. Ona sama je za svog muža izjavila kako je mislila da se ženi za muškarca, a ne svećenika.

Poslije petnaest godina braka bez muške djece Luj VII se rastavio od supruge odričući se na taj način Akvitanije. Razvedena Elenor s tako velikim mirazom je odmah upala u oči desetak godina mlađem kralju Engleske Henriku II. koji je odmah ženi donoseći Engleskoj ovu veliku francusku pokrajinu. S druge strane Luj je tek u trećem braku dobio sina koji ga je naslijedio.

Za vrijeme svog vladanja on nastavlja očevu politiku slabljenja plemića ne uvidjevši prilike za širenje svoga kraljevstva. Građanski rat koji traje 15 godina tijekom njegovog vladanja u Engleskoj je bila prilika koju nije smio propustiti za izbacivanje Engleske iz Francuske. Umjesto smanjivanja okupiranog teritorija on ga na kraju i proširuje darivanjem Akvitanije.

U doba njegove smrti 18. rujna 1180. godine Engleska vlada s više od pola tadašnje Francuske. Naslijeđen je od dugo čekanog sina Filipa II.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Kralj Francuske** | Nasljednik:
 |
| **Luj VI.** | **Filip II.** |

## Linkovi

* Popis francuskih vladara
# Louis VIII od Francuske

Krunidba **Luja VIII.** i Blanche od Castilje. Slika iz 1450
**Luj VIII.** (5. rujna 1187. - 8. studenog 1226.), *francuski kralj od 1223. - 1226. godine*

Poslije smrti Filipa II. 14. srpnja 1223. godine njegov sin Luj VIII. je postao neupitni kralj novoojačane države.
Prije stupanja na prijestolje sudjelovao je u posljednjem očevom ratu. Tijekom svibnja 1316. godine se iskrcao s francuskom vojskom u Englesku radi pokušaja aneksije otočnog kraljevstva. Ta vojna operacija u trajanju od 18 mjeseci je na kraju propala zbog smrti nepopularnog engleskog kralja Ivana Bez Zemlje. Mir potpisan s novim kraljem je rezultirao povratkom u Francusku.

Tijekom svoje kratke vladavine on donosi uredbu kojom se od tada zakletva plemića na vjernost ne daje kralju nego cijeloj kraljevskoj dinastiji čime se dalje ojačava položaj monarha.

Umro je od dizenterije 8. studenog 1226. godine. Naslijedio ga je Luj IX., najstariji od sedmoro preživjele djece.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: **Filip II.** | **Kralj Francuske** | Nasljednik:  **Luj IX.**  |

## Linkovi

* Popis francuskih vladara
# Louis IX od Francuske

Luj IX., kralj Francuske
**Luj IX.** 'Sveti' (Poissy, 25. travnja 1214. - Tunis, 25. kolovoza 1270.), francuski kralj od 1226. - 1270. godine.

Poslije iznenadne smrti oca Luja VIII. 8. studenog 1226. godine maleni Luj IX je postao novi kralj. Tijekom prvog razdoblja vladavine njegova majka kastiljanska princeza je bila pravi državni stup. Kako se određen broj plemića veleposjednika nije pojavio na krunidbi kralja dječaka njegova majka im je došla u vojni posjet raščišćavajući ponovno postavljeno pitanje kraljevog autoriteta.

Iako je Luj IX. bio žestoki vjernik njegovi razlozi za sudjelovanje u katastrofalnom križarskom pohodu iz 1248. godine nisu do kraja raščišćeni. Vrlo dobro su poznati sukobi između njegove majke Blanke od Kastilje i žene Margarite od Provanse koji se rasplamsavaju nakon rođenja prijestolonasljednika 1245. godine. Kao vjernik, ali vrlo vjerovatno i familijarno uznemiren čovjek on odlazi na križarski pohod vodeći sa sobom ženu i djecu, ostavivši majku na sigurnoj udaljenosti u Francuskoj. Iako je već 1249. godine njegov križarski pohod propao on se odbio vratiti u Francusku sve do vijesti o smrti majke 1254. godine.

U svom drugom jednako katastrofalnom križarskom pohodu Luj IX je umro od bolesti 25. kolovoza 1270. godine. Naslijedio ga je sin Filip III.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Kralj Francuske** | Nasljednik:
 |
| **Luj VIII.** | **Filip III.** |

## Linkovi

* Popis francuskih vladara

## Vanjske veze
# Philippe III od Francuske

Filip III., kralj Francuske
**Filip III.** 'Ćelavi' (3. travnja 1245. - 5. listopada 1285.), francuski kralj od 1270. - 1285. godine.

Smrt Luj IX. na križarskom pohodu u Tunisu 25. kolovoza 1270. godine je rezultirala krunidbom njegovog sina Filipa III. za novog kralja.

Vanjska politika ovog kralja se svela na pokušaje širenja kraljevstva u Španjolskoj. Rat Kastilji 1274. godine završava porazom, kao i deset godina kasniji rat Aragonu. Njegov jedini uspjeh u tim pohodima postaje personalna unije kraljevstva Navarre i Francuske. Unutrašnjom politikom se uopće nije bavio prepuštajući upravljanje svakodnevnim poslovima svojim miljenicima.

Filip III. je umro tijekom vođenja vojske u neuspješnom pohodu na Aragonsko kraljevstvo 5. listopada 1285. Iako ga naslijeđuje sin Filipa IV. , njegovi potomci će nastavit vladati Francuskom kako pripadnici Valois dinastije koju čine potomci njegovog drugog sina Karla Valoisa . Prvi Valois kralj je Filip VI. unuk Filipa III.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Kralj Francuske** | Nasljednik:
 |
| **Luj IX.** | **Filip IV.** |

## Linkovi

* Popis francuskih vladara
# Louis X od Francuske

Luj X., kralj Francuske
**Luj X.** (4. listopada 1289. - 5. lipnja 1316. ), *kralj Francuske i Navarre od 1314. - 1316.*

Iznenadna smrt Filipa IV. tijekom lova 29. studenog 1314. godine donijela je krunu njegovom najstarijem sinu Luju X.

Jedini važan događaj njegove kratke vladavine je osuda prve žene radi preljuba 1315. godine. Na osnovu toga dolazi do izbacivanja kćerke Ivane iz prvog braka s popisa mogućih nasljednika Francuske krune. Ona će ipak nakon izumreća muške loze Capet naslijediti kraljevstvo Navare, a njeni potomci će potom postati posljednja francuska kraljevska dinastija.

U trenutku smrti Luja X. 5. lipnja 1316. godine njegova druga žena je bila trudna i kasnije je rodila nasljednika Ivana I.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: **Filip IV.** | **Kralj Francuske** | Nasljednik:  **Ivan I.**  |

## Linkovi

* Popis francuskih vladara
# Jean I od Francuske

Ivan I., francuski kralj
**Ivan I.** (15. studenog 1316. - 20. studenog 1316.), *francuski kralj i kralj Navarre od 5. lipnja 1316. - 20. studenog 1316.*

Njegov otac Luj X je umro 5. lipnja 1316. godine tako da je Ivan I. kao nekad prije tisuću godina perzijski car Šapur II. postao kralj prije rođenja.

Smrt Ivana I. u petom danu života je bacila određene sumnje na njegovog strica, regenta i nasljednika Filipa V.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Kralj Francuske** | Nasljednik:
 |
| **Luj X.** | **Filip V.** |
# Philippe V od Francuske

Filip V., kralj Francuske
**Filip V.** 'Visoki' (1293. - 3. siječnja 1322. ), *francuski kralj i kralj Navarre od 1316 - 1322. godine.*

Naslijedio je brata Luja X. najprije kao regent za nerođenog sina Ivana I. , a potom nakon njegove smrti 20. studenog kao kralj.

U manipulacijama da izbaci iz nasljeđivanja kćerku Luja X. pobrinuo se za proglašenje pravila kojim se ženama onemogućuje da postanu kraljice Francuske (tzv. Salijski zakon).

Tom odlukom je potkopao i svoje potomstvo pošto u trenutku smrti 3. siječnja 1322. godine nije imao sina nego tri kćeri. Naslijeđen je od brata Karla IV. posljednjeg Capeta.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: **Ivan I.** | **Kralj Francuske** | Nasljednik:  **Karlo IV.**  |

## Linkovi

* Popis francuskih vladara
# Charles IV od Francuske

Karlo IV., kralj Francuske
**Karlo IV.** 'Lijepi' (1294. - 1. veljače 1328 .), *francuski kralj i kralj Navarre od 1322 - 1328. godine.*

Poslije smrti kralja Filipa V. bez muške djece 3. siječnja 1322. godine njegov mlađi brat Karlo IV. je automatizmom postao kralj Francuske.

Njegova kratka vladina se sastojala od pobjedničkog rata s Engleskom 1327. godine i pokušaja krunidbe za cara Svetog Rimskog Carstva.

Kako je imao samo dvije kćerke njegovom smrću 1. veljače 1328. godine prestaje vladavina dinastije Kapet i počinje stogodišnji rat s Engleskom zbog "ustavnih" promjena donesenih 12 godina ranije kako bi se iz reda nasljeđivanja izbacila "sumnjiva" kćer od Luja X. .

Naslijedio ga je Filip VI. njegov rođak iz druge dinastije

## Linkovi

* Popis francuskih vladara

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Kralj Francuske** | Nasljednik:
 |
| **Filip V.** | **Filip VI.** |
# Philippe VI od Francuske

**Filip VI.Filip VI.,** (Fontainebleau, 1293 - Reims, 22. kolovoza 1350.), francuski kralj od 1328 - 1350. godine.

Poslije smrti kralja Karla IV. vratilo se pitanje iz ne tako davne prošlosti o regenstvu do trenutka poroda kraljeve trudne žene. Poslije šest mjeseci čekanja rođena je kćer s čim je dotadašnji regent Filip VI. postao kralj.

Novi kralj je bio sin Karla Valoisa čiji otac je bio Filip III.. Iako ga je taj podatak činio najbližim potomkom ( bio je bratić mrtvog kralja )to ga nije sačuvalo od dvorskih spletki u ime nekog od drugih pretendenata na krunu. Najozbiljnija legalistička prijetnja novom kralju je bila Ivana, kćerka Luja X.. Radi izbacivanja tog najozbiljnijog konkurenta iz borbe za krunu Francuske njoj je prepušteno kraljevstvo Navarre čime prestaje kratkotrajna personalna unija ova dva kraljevstva.

Zajedno s tim problemom odmah početkom vladavine dolazi do pobune u Flandriji koja uviđavši političku nestabilnost Francuske kreće u borbu za nezavisnost u svibnju 1328. godine. Filip VI. se ipak pokazao kao preopasan protivnik, pa je ova buna krvavo ugušena. Taj oružani uspjeh je imao veliki utjecaj na ostatak državnih nezadovoljnika da se smire u prvom kritičnom razdoblju uspostavljanja nove vlasti.

Poslije nekoliko godina dugog čekanja pojavio se novi, najmoćniji legalni pretendent na krunu Francuske. Pozivajući se na svoje nasljedno pravo Edvard III. kralj Engleske objavljuje rat 1337. godine. On će trajati s prekidima više od 100 godina. U razdoblju Filipa VI. Francuska trpi vojni poraz za porazom koji besprekidno slabe kraljevu moć. Poslije vojne katastrofe 1346. godine Filip je bio prisiljen čak i državne financije prepustiti iz svojih ruku zbog općeg nezadovoljstva. Izbijanje kuge 1348. godine postala je finalna katastrofa ovog kralja.

Stalne potrebe za širokom plemićkom podrškom ovome nesposobnom kralju su rezultirale ustupcima na uštrb centralne države. Najprije je darovima kupovao podršku za priznanje prava na krunu, a potom za podršku u ratu s Engleskom.

U trenutku njegove smrti 22. kolovoza 1350. godine Francuska je prilično decentralizirana država s katastrofalnim ratom protiv Engleske. Naslijedio ga je sin Ivan II.

## Veze

* Popis francuskih vladara
# Jean II od Francuske

Ivan II. Dobri
**Ivan II.** s nadimkom Dobri, 1319.—1364.) je bio kralj Francuske od 1350. do 1364.. godine. Pripadnik je dinastije Valois i sin Filipa IV. i Jovane od Burgundije. Tokom njegove vladavine Francuska učestvuje u Stogodišnjem ratu.

## Veliki vitez, loš političar

Krunisan je 1350. u katedrali u Remsu. Bio je okružen lošim saradnicima u upravljanju kraljevstvom. Bili su brutalni i pohlepni. Sam kralj je uživao u relativno raskalašnom životu i viteškim igrama.

Tokom njegove vladavine dolazi do velikih finansijskih problema, delom kao posledica Crne smrti, a delom zbog loše uprave.

## Zarobljen u bici kod Poatjea

Englezi su iskoristili probleme unutar Francuske, pa napadaju 1355. Langdok i Gaskonju. Ivan II. je u bici kod Poatjea 1356. pretrpeo ponižavajući poraz od Edvarda Crnog Princa.
U toj je bici zarobljen i odveden u Englesku. Kao engleski zatvorenik uživao je kraljevske privilegije, tako da je mogao da putuje i živi kraljevskim životom.

Tokom njegovog zarobljeništva zemljom je vladao Karlo V.. U to doba 1358. izbija pobuna seljaka (žakerija). Seljaci su morali plaćati sve veće poreze, a vladajuća klasa im nije osiguravala sigurnost od bandi engleskih, gaskonjskih, nemačkih i španskih pljačkaša, koje su pljačkale po selima bez otpora. Osim toga, seljaci su smatrali da je korupcija plemstva dovela do poraza kod Poatjea. Žakerija je počela severno od Pariza, pa se raširila po zemlji. Pobunjenici su uništavali dvorce i pobili mnogo plemića, ali su na kraju poraženi do leta 1358.

Englezi koriste nezadovoljstvo naroda, pa ponovo napadaju nadajući se da će doći do Pariza. Uprkos slabom francuskom otporu ne uspevaju, tako da se 1360. sklapa mirovni sporazum u Bretanji.

## Otkup u iznosu dvogodišnjeg budžeta

Englezi su za njegov otkup tražili 2 miliona kruna. Međutim, Ivan Dobri se uvredio tvrdeći da on kao kralj vredi mnogo više, tako da je cena otkupa dignuta na 4 miliona kruna. Pri potpisivanju sporazuma u Bretanji 1360. otkup je postavljen na iznos od 3 miliona kruna. To je bio dvogodišnji budžet Francuske.

## Ivanova čast

Ivan II. odlazi u Francusku da skupi novce za otkup, a kao taoca ostavlja svoga sina. Pošto su Englezi kraljevskim taocima dopustili slobodno kretanje desilo se da je talac pobegao u Francusku. Žan II Dobri nije mogao skupiti potrebni novac, a bio je razljućen begom taoca. Držao je do svoje časti i ugleda, pa se vraća u Englesku u zarobljeništvo.

U zarobljeništvu je i umro, a Englezi su mu ukazali veliku počast viteškom ceremonijom sahrane.

## Linkovi

* Popis francuskih vladara