Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Keila (rijeka)

| Keila  |
| --- |
|  |
| Lokacija |
| Kontinenti | Evropa |
| Regije | Harju |
| Države |  Estonija |
| Gradovi | Kohila, Kiisa, Keila |
| Hidrografija |
| Izvor   – koordinate | Močvara Viirika 59° 0′ 20″ N, 25° 9′ 15″ E |
| Ušće   – koordinate | kod sela Keila-Joa u Finski zaljev 59° 24′ 15″ N, 24° 16′ 45″ E |
| Dužina | 116 km |
| Pritoke | Atla i Maidla |
| Vodopadi | Keila juga |
| Hidrologija |
| Protok   – srednji |  5,5, 6,5 m³/s |
| Sliv   – površina | baltički 682 km² |
| Ulijeva se u | Finski zaljev |

Video 2022
**Keila** je rijeka koja je svom dužinom od 116 km, najduža rijeka na sjeverozapadu Estoniji koja uvire u Finski zaljev.

## Hidrologija

Keila izvire iz zapadnog ruba močvare *Viirika*, u Okrugu Harju, od tamo teče prema sjeveru uz velike meandre preko gradova Kohila, Kiisa i Keila do ušća u Finski zaljev kod sela Keila-Joa.

Nešto prije ušća (1,7 km) ima vodopad (*Keila juga*), čija se hidroenergija koristi za pokretanje hidroelektrane snage 365 kw / h.

Najveće pritoke rijeke su *Atla* (33 km) i *Maidla* (22 km).
Porječje rijeke prostire se na površini od 682 km² po Okrugu Harju, prosječni godišnji protok na ušću je 5,5-6,5m³/s.

## Reference

## Vanjske veze

* *Keila jõgi* (`et`)
# Kasari (rijeka)

| Kasari  |
| --- |
|  |
| Lokacija |
| Kontinenti | Evropa |
| Države |  Estonija |
| Pokrajine | Okrug Rapla |
| Hidrografija |
| Izvor   – koordinate | sela Rabivere 59° 7′ 15″ N, 24° 40′ 14″ E |
| Ušće   – koordinate | Zaljev Matsalu 58° 45′ 2″ N, 23° 43′ 14″ E |
| Dužina | 112 km |
| Pritoke | Vigala, Liivi, Tuudi, Luiste, Vardi, Konnaveski oja, Ellamaa |
| Hidrologija |
| Protok   – srednji |  25 m³/s |
| Sliv | baltički |
| Ulijeva se u | Baltičko more |

**Kasari** u svom srednjem i gornjem toku poznat i po imenu- *Teenuse* je rijeka na zapadu Estonije duga 112 km.

## Hidrologija

Kasari izvire zapadno od sela Rabivere na rubu močvare Kelba, od tamo teče prema jugozapadu, preko močvarne ravnice prema ušću u Zaljev Matsalu Baltičkog mora.
Nekih petnaestak km prije ušća od rijeke se odvaja rukavac Rõude koji uvire na sjeveroistoku zaljeva.

Kasari u svom srednjem i donjem toku često plavi.

Najveće pritoke rijeke su; Vigala 112 (km), Liivi (48), Tuudi (25), Luiste (22), Vardi (20), Konnaveski oja (16), Ellamaa (14).

Pojedini geografi smatraju da je njena pritoka Vigala glavni vodotok, jer je do ušća malo duža od Kasarija.

Porječje rijeke prostire se po Okrugu Rapla na površini od 3,210 km².
Prosječni godišnji protok na ušću je 25 m³/s.

## Reference

## Vanjske veze

* *Kasari jõgi* (`et`)
# Mullutu-Suurlaht

| Mullutu-Suurlaht  |
| --- |
| Most na rijeci Nasvi |
| Lokacija |
| Položaj | Okrug Saare |
| Države |  Estonija |
| Koordinate | 57°58′″N, 22°22′″E |
| Hidrografija |
| Vrsta | protočno jezero |
| Površina | 14,4 km² |
| Dubina | 2,1 m |
| Hidrologija |
| Pritoke | potoci; Kortisisoo, Kaarmise, Kärla, Pühajõgi |
| Odljev | u Nasvu |

**Mullutu-Suurlaht** je višedjelno jezero na zapadu Estonije na otoku Saaremaa u Okrugu Saare.
Svojom površinom je četvrto jezero po veličini u Estoniji.
Nalazi se na zapadnoj periferiji grada Kuressaare, udaljeno 2 km od Riškog zaljeva, od kog se odvojio prije nekih 1000-
1500 godina.

## Karakteristike

Jezera Mullutu-Suurlaht obično imaju površinu od 14,4 km², prosječno su duboka 1 m, a maksimalno 2,1 m.
Za velikih kiša ili plime vodostaj jezera prosječno poraste 0,75 metara, maksimalno 1,16 metar, tad Mullatu Suurlaht naraste do 36 km², i
protegne se na zapad i unutrašnjost 80 km, sve do jezera Paadla.

Kompleks jezera Mullutu-Suurlaht sastoji se od tri jezera; **Suurlahest**, **Mullutu** i **Vägara**.

### Suurlaht

To najistočnije jezero ima površinu od 5,9 km², a najdublje je u sredini 2,5 m.
U sjeveroistočnom kutu Suurlahtija nalazi se otok Rahinu površine 3 hektara. Obale su mu plitke i strme, uglavnom šljunkovite i kamenite, ponegdje pješčane, glinovite ili muljevite.
Močvarna obala otežava pristup jezeru.
Dno jezera prekriveno je glinom i prilično debelim slojem ljekovitog blata.
Vodom ga pune potoci Kortisisoo i Irase, a istječe kanalom Kurgus do istočnog jezera Mullutu.

### Mullutu

Mullutu znan i kao Zaljev Mullutu ili Väike Mullutu ima površinu 4,3 km², vrlo je plitak, naročito njegov sjeverni dio gdje dubina ne prelazi 0,2-0,3 m, najdublji je na jugu (1,7 m) na mjestu gdje ističe rijekom Nasva.
Vodom ga pune potoci Kaarmise i Kärla, ali i potok Pühajõgi sa kojim je povezan sa zapadnijim Jezerom Vägara.

### Vägara

Vägara ili Väike Mullutu (također Kiisajärv) ima površinu od 0,84 km², a dužina njegove obale iznosi 8 km., vodom ga puni potok Pühajõgi, a njime i istječe do jezera Mullutu.

Protok vode je jak u Mullutu, a slab u Suurlahtu i Vägari, sva jezera drenanira rijeka Nasva duga 3 km, koja izvore iz jezera Mullutu.

Za visoke plime morska voda poteče rijekom Nasvom uzvodno, tako da su vode jezera boćate, i zbog tog bogate ribljim vrstama, od jegulja, grgeča, štuka, bodorki, do jezova i linjaka.

Ljekovito blato pronađeno u Suurlahtiju koristi sanatorij u Kuressaareu.

## Reference

## Vanjske veze

* *Mullutu-Suurlaht* (`et`)
# Pühajärv

| Pühajärv  |
| --- |
| Pogled na jezero i kupače |
| Lokacija |
| Položaj | Okrug Valga |
| Države |  Estonija |
| Koordinate | 58°02′″N, 26°27′″E |
| Hidrografija |
| Vrsta | Protočno jezero |
| Površina | 2.86 km² |
| Volumen | 0,012 km³ |
| Aps. visina | 115 m |
| Dužina | 3,54 km |
| Širina | 1,65 km |
| Dubina | 8,5 m |
| Hidrologija |
| Pritoke | brojni potoci |
| Odljev | Väike Emajõgi |

**Pühajärv** što prevedeno sa estonskog znači *Sveto jezero*, je jezero na jugoistoku Estonije, u Okrugu Valga, pored grada Otepää.

## Karakteristike

Jezero ima površinu od 2,86 km², i leži na nadmorskoj visini od 115 metara.Dugo je 3,54 km i široko do 1,65 km, Prosječno je duboko 4.3 a maksimalno 7,5 m.
Dužina njegove obale iznosi 16.4 km.

Pühajärv je protočno jezero čije se vode izmjene za 13 mjeseci.
Vodom ga pune brojni potoci i izvori u samom jezeru, a na jugu istječe rijekom Väike Emajõgi.
Uzvodno od Pühajärva ima čitav niz manjih jezera.

Strme obale su dobro razvedene brojnim uvalama i poluotocima, a na samom jezeru postoji pet otočića obraslih šumom.

Jezero Pühajärv je po mnogima najljepše estonsko jezero, pa je zajedno sa okolnim terenom proglašen *Parkom prirode Otepää*, danas se koristi za rekreaciju.

## Reference

## Vanjske veze

* *Pühajärv* (`et`)
# Veisjärv

| Veisjärv  |
| --- |
|  |
| Lokacija |
| Položaj | Okrug Viljandi |
| Države |  Estonija |
| Koordinate | 58°5′″N, 25°45′″E |
| Hidrografija |
| Vrsta | Protočno jezero |
| Površina | 4,5 km² |
| Dužina | 3,45 km |
| Širina | 1,76 km |
| Dubina | 4 m |
| Hidrologija |
| Pritoke | potoci |
| Odljev | Rijeka Õhne |

**Veisjärv** zvano i *Veisejärv* ili *Valgejärv* je jezero na jugu Estonije, u Okrugu Viljandi, 4,5 km jugozapadno od sela Kärstna.

## Karakteristike

Jezero ima površinu od 4,5 km², dugo je 3,45 km i široko do 1,76 km, prosječno je duboko 1,3
a maksimalno 4 m.
Dužina njegove obale iznosi 9 km.

Veisjärve je protočno jezero čije se vode izmjene za jednu godinu.
Vodom ga pune izvori i potoci, a na jugu istječe rijekom Õhne.

obale su mu plitke na istoku pjeskovite a drugdje tresetne, dno mu je muljevito (na pojedinim mjestima do 4 metra.

## Reference

## Vanjske veze

* *Veisjärv* (`et`)
# Võru

| Võru
 |
| --- |
| Centralni trgCentralni trg |
|  |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  Estonija
 |
| **Okrug** | Võru
 |
| **Osnivanje** | 1784.
 |
|  |
| **Vlast**  |
|  - **gradonačelnik** | Kersti Sarapuu
 |
|  |
| **Površina**  |
|  - **Ukupna** | 14,0 km²
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2021.)
 |
|  - **Grad** | 11,533
 |
|  - **Gustoća** | 823,2 stan. / km²
 |
|  |
| **Vremenska zona** | UTC+2 (UTC+3)
 |
| **Poštanski broj** | 078
 |
| **Pozivni broj** | 65601 - 65622
 |
| Karta
 |
| Võruclass=notpageimage| Pozicija Võrua u Estoniji
 |

**Võru** (njemački: *Werro*) je grad od 11,533 stanovnika na jugoistoku Estonije, on je i administrativni centar Okruga Võru.

## Geografija

Võru se prostire duž sjeverne i istočne obale Jezera Tamula, udaljen 70 km južno od Tartua.

## Historija

Novi dio grada
Võru je novi grad osnovan nakon odluke ruske carice Katarine Velike 1783. da formira puno novih gubernija u Ruskom Carstvu.
Dekretom iz Rige - 21. marta 1784. odlučeno je da administrativni centar jedne od četiri nove livonske gubernije postane Võru, dotad neugledno selo na feudalnom imanju.

Prve zgrade izgrađene su oko trga, do 1787. izgrađeno je preko dvadeset stambenih zgrada i dodjeljeno pedesetak građevinskih parcela. U početku se razvoj odvijao sporo, sve do sredine 19. vijeka kad se počela razvijati manufakturna proizvodnja vapna, piva i štavljenje kože.

Veliki poticaj razvoju grada dala je željeznička pruga Valga-Pskov, dovršena 1889., kojom je Võru postao direktno povezan sa Rigom i Sankt Peterburgom. Nakon tog razvila se trgovina, podignuta je pilana, mlin i destilerija.

Kraj Prvog svjetskog rata Võru je proživio pod sovjetskom vlašću
(20. novembar 1917. - 24. april 1918.), a odmah nakon rata pod okupacijom Crvene armije (8. decembar 1918. - 1. januar 1919.)

Võru je za Drugog svjetskog rata prošao relativno mirno i bez većih oštećenja, njemačka okupacija trajala je od 8. jula 1941. do 13. aprila 1944.

Za vrijeme Estonske SSR Võru je od 1950. do 1990. bio administrativni centar rajona.

## Privreda

Nakon osamostaljenja Estonije, većina nekadašnjih velikih industrijskih poduzeća iz sovjetskih vremena je propala, tako da je danas najveći poslodavac tvornica obuće *AS Abris* sa 105 radnika.
Najviše ljudi radi u državnoj upravi ili se bavi trgovinom i uslugama.
Od industrije ima nešto malih pogona drvne i prehrambene industrije (AS Võru Juust, Atria Eesti AS, AS Eesti Pagar Võrus).

## Pobratimski gradovi

Võru ima ugovore o prijateljstvu sa sljedećim gradovima;

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * Alūksne, Latvija
* Bad Segeberg, Njemačka
* Chambray-lès-Tours, Francuska
* Härryda, Švedska
 | * Iisalmi, Finska
* Joniškis, Litvanija
* Kaniv, Ukrajina
* Laitila, Finska
 | * Landskrona, Švedska
* Smoljan, Bugarska
* Suwałki, Poljska
 |

## Reference

## Vanjske veze

* *Võru Linnavalitsus* (službene stranice) (`en`)

..
# Jõgeva

| Jõgeva
 |
| --- |
| Panorama gradaPanorama grada |
|  |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  Estonija
 |
| **Okrug** | Jõgeva
 |
| **Gradska prava** | 1938.
 |
|  |
| **Površina**  |
|  - **Ukupna** | 3.94 km²
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2021.)
 |
|  - **Grad** | 4,851
 |
|  - **Gustoća** | 1,231 stan. / km²
 |
|  |
| **Vremenska zona** | UTC+2 (UTC+3)
 |
| **Poštanski broj** | 48301 i 48309
 |
| Karta
 |
| Jõgevaclass=notpageimage| Pozicija Jõgeve u Estoniji
 |

**Jõgeva** (ruski: *Йыгева*, njemački: *Laisholm*) je grad od 4,851 stanovnika na istoku Estonije u Okrugu Jõgeva u kom je administrativni centar.

Jõgeva je poznata kao rodno mjesto pjesnika Betti Alvera i kao najhladniji grad u Estoniji sa zabilježenom temperaturom od - 43.5 °C .

## Geografija

Jõgeva se nalazi na trasi željezničke pruge Tallinn-Tartu, u sjeverozapadnom dijelu Vooreme, - regije ispresjecane jmorenskim brdima.

Grad se prostire duž desne obale rijeke Pedja, udaljen pedesetak km sjeverno od grada Tartua.

## Historija

Jõgeva je prvi put dokumentirana 1599., u poljskom revizorskom pismu pod imenom **Jagiwa**.
Za Ruskog Carstva - 1795. postala je državno imanje, nazvano po njemačkom -Laisholm.

Prvo naselje na tom terenu niklo je 1876., nakon izgradnje željezničke stanice Jõgeva.
Naselje je počelo rasti od 1903., kad je državno dobro počelo prodavati građevinske parcele, i nakon osnivanja pilane (1907.), mljekare (1910.) i prosvjetnog društva 1913.

Jõgeva je za prve Estonske Republike postala općina 1919., a status grada dobila je 1938.

Za Drugog svjetskog rata jedinice Wehrmachta zauzele su grad 23. marta 1941., njemačka okupacija potrajala je do 20. septembra 1944. Tad su ga nakon žestokih borbi i velikog bombardiranja zauzele jedinice Crvene armije. Pritom je uništeno oko 60% zgrada.

Nakon rata za Estonske Sovjetske Socijalističke Republike Jõgeva je 1949. Jõgeva je postala centar prefekture, a 1950. i administrativni centar rajona koji je preteča današnjeg Okruga.

## Privreda

U Jõgevi nema velikih kompanija, već samo mali pogoni prehrambene i drvne industrije kao što je; *AS Puit-Profiil* (prozori, vrata) i pilana *AS Valmeco*.

## Pobratimski gradovi

Jõgeva ima ugovore o prijateljstvu sa sljedećim gradovima;

|  |  |
| --- | --- |
| * Jonava, Litvanija
* Kaarina, Finska
 | * Karlstad, Švedska
* Keuruu, Finska
 |

## Reference

## Vanjske veze

* *Jõgeva vald!* (službene stranice) Arhivirano 2021-09-17 na Wayback Machine-u (`et`)
# Vilsandi

| Vilsandi  |
| --- |
|  |
| Podaci
 |
| Lokacija
 | Baltičko more
 |
| Arhipelag
 | Zapadnoestonski arhipelag
 |
| **Koordinate** | 58°23′0″N, 21°52′0″E |
| Država
 |  Estonija
 |
| Glavno naselje
 | Vilsandi
 |
| Površina
 | 8,75 km²
 |
| Broj stanovnika
 | 20
 |
|  |

**Vilsandi** (njemački: *Filsand*) je otok Zapadnoestonskog arhipelaga koji leži u Baltičkom moru, zapadno od otoka Saaremaa.

## Karakteristike

Otok ima površinu od 8,75 km², vrlo je razveden brojnim poluotocima; Orjassaare, Panga, Kubjamaa, Maturahu i okružen otočićima.
Od Otoka Saaremaa dijeli ga tjesnac Kihelkonna.

Duboki zaljevi *Auksaare* na sjeveru i *Vahemere* na jugu, dijele otok na *Veliki* (Suur) na zapadu i *Mali* (Väike) Vilsandi na istoku, jer je prevlaka Vahemere, za visoke plime često pod vodom.

Vilsandi je najsunčaniji estonski otok, poznat po borovoj šumi koja se prostire po sredini otoka,
on je zajedno sa svojim akvatorijem bogatim brojnim otočićima proglašen Nacionalnim parkom Vilsandi.

## Historija

Otok je prvi put dokumentiran 1645. na starim pomorskim kartama pod imenom - *Filsand*, *Felsland*. Prvo stalno naselje Vilsandi dokumentirano je 1703., a od 1809. ima i svjetionik.

Vilsandi administrativno podpada pod Okrug Saare, na njemu je 2000. u jedinom naselju *Vilsandi* stalno živjelo 20 stanovnika.
Iz luke Vikati prometuje brod do 5 km udaljene luke *Papissaare* na Otoku Saaremaa.

## Izvori

## Vanjske veze

* *Vilsandi saar* (`et`)
# Postotak

**Postotak** ili **procenat** je u matematici način izražavanja broja kao razmjernog dijela na 100. Obično se označava znakom postotka, "%". Primjerice, 45 % (čitano kao "četrdeset-pet posto") jednako je 45 / 100, ili 0,45.

Postotci se koriste za izražavanje koliko je velika jedna količina u odnosu na drugu količinu. Prva količina obično predstavlja *dio od*, ili *promjenu u odnosu na*, drugu količinu, koja treba biti veća od nule. Primjerice, povećanje od 1,50 kn na cijenu od 25,00 kn predstavlja povećanje za 1,50 / 25,00 = 0,06. Izraženo kao postotak, to je povećanje od 6 %.

Premda se postotci obično koriste za izražavanje brojeva između 0 i 1, postotkom se može iskazati bilo koji bezdimenzionalni omjer. Primjerice, 111 % je 1,11 odnosno −0,35 % je −0,0035.

Simbol postotka (%) razvio se od simbola koji je predstavljao skraćenicu za talijanski izraz *per cento*.

Međunarodni sustav mjernih jedinica (SI) i norma ISO 31-0, zahtijevaju postavljanje razmaka između brojke i simbola postotka.

## Povezane jedinice

* Promil
* ppm

## Reference

## Vanjske veze

* percent-change.com
* Express learning - percentages
* Kako se računa postotak
# Breza

**Breza** može značiti:

* Breza (biljka)
* Breza (novela), književno djelo autora Slavka Kolara
* Breza (film), ekranizacija redatelja Ante Babaje iz 1967.

## Naselja

* **Hrvatska**:
	+ Breza (Bjelovar), gradsko naselje Bjelovara.
	+ Breza (Klana), naselje u općini Klana
* **BiH**:
	+ Breza (BiH), općina u Federaciji BiH
* **Crna Gora**:
	+ Breza (Kolašin, Crna Gora), naselje u općini Kolašin
* **Srbija**:
	+ Breza (Sjenica), naseljeno mesto u u opštini Sjenica
* **Slovačka**:
	+ Breza (Námestovo), općina u okrugu Námestovo, Slovačka
# Jasika

| Jasika
 |
| --- |
|  |
| Naučna klasifikacija
 |
| Carstvo:
 | Plantae  |
| Divizija:
 | Magnoliophyta  |
| Razred:
 | Magnoliopsida  |
| Red:
 | Malpighiales  |
| Porodica:
 | Salicaceae  |
| Rod:
 | *Populus*  |
| Dvojni naziv
 |
| Populus tremula L. 1753. |

**Jasika** ili **trepetljika** (Populus tremula) je vrsta topole rasprostranjena u Palearktiku (Evropa, severna Afrika, veći deo Azije). Jasika je drvo visine i do 35 m, prečnika i do 1 m.
 Živi do 180 godina.

## Literatura
# Crna joha

| Crna joha
 |
| --- |
|  |
| {{{slika\_opis}}}
 |
| Naučna klasifikacija
 |
| Carstvo:
 | Plantae  |
| Divizija:
 | Magnoliophyta  |
| Razred:
 | Magnoliopsida  |
| Red:
 | Fagales  |
| Porodica:
 | Betulaceae  |
| Rod:
 | *Alnus*  |
| Vrsta:
 | A. glutinosa  |
| Dvojni naziv
 |
| Alnus glutinosa L. |
|  |
| Rasprostranjenost crne johe
 |

Ženske rese
**Crna joha** (lat. *Alnus glutinosa*) je bjelogorično drvo iz porodice Betulaceae.

## Rasprostranjenost

Raste na sjevernoj polutci u nizinskim šumama uz močvare, rijeke i potoke.

## Izgled

Naraste do 25 m. Deblo dosiže do vrha krošnje. Kora je crno-smeđa. Izbojci obiluju bjelkastim lenticelama. Pupovi su na dugim stapkama i ljepljivi. Cvjetaju prije listanja. Lišće je okruglasto, 4-10 cm dugo, na vrhu zaobljeno ili tupo prikraćeno, u početku ljepljivo, odozgo u kutevima žila s čupercima žutih dlačica. Otpada zeleno, tj. ne žuti. Muške i ženske rese, javljaju se u jesen. Ženske su rese sitne na dužoj stapci. Priperci odrvene i čine češeriće, koji ostaju dosta dugo na drvetu, nakon što se otvore, a plodovi ispadnu. Supke su obrnuto jajolike, oko 5 m dugačke. Prvi su listovi goli. Plod je sitan, vrlo uskim krilcem okriljen i plosnat.

## Ekološki zahtjevi

U okolici Đurđevca (Kupinje, Crni jarki, Preložnički berek), crna joha postiže svoj optimum. U ovim podravskim šumama postiže visinu preko 30 m i promjere preko 50 cm. Smatra se da su sastojine crne johe sa staništa đurđevačke Podravine jedinstvene u europskim razmjerima. U Posebnom rezervatu šumske vegetacije „Crni jarki“ crna joha tvori dominantnu šumsku fitocenozu s poljskim jasenom i sremzom (*Pruno-Fraxinetum* Oberd. 1953).

Crna joha je vrsta brza rasta. Ima širolu ekološku valenciju s obzirom na zahtjeve prema toplini, vodi, tlu i svjetlu. Crna joha je vrsta drveća relativno kratkog životnog vijeka, doživi oko 100 godina. Dobro uspijeva u barskim uvjetima. Ona je pionirska vrsta s kojom se osvajaju najmokriji tereni nizinskih područja, zajedno s bijelom vrbom.

Ona oblikuje tipičnu čupavu (zvonoliku) korijensku mrežu u kojoj prevladava pružanje korijenja u okomitom smjeru. Crna joha živi u simbiozi s bakterijama iz porodice aktinomiceta (*Aktinomyces alni* Peklo) koje tvore crvenkaste kvržice na korijenju. One obogaćuju tlo vežući dušik iz zraka što je jedan od razloga zbog kojeg crna joha ima svojstva pionirske vrste.

## Vanjske veze

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak o temi: **Crna joha** |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala o temi: **Crna joha** |
|  | Wikivrste imaju podatke o taksonu **Crna joha** |
# Šaš

*Za ostale upotrebe, pogledajte Šaš (razvrstavanje).*

| Šaš
 |
| --- |
|  |
| *Carex halleriana* |
| Naučna klasifikacija
 |
| Carstvo:
 | Plantae  |
| Red:
 | Poales  |
| Porodica:
 | Cyperaceae  |
| Rod:
 | Carex L. |

**Šaš** (*Carex*) biljni je rod trajnih zeleni iz porodice šiljeva. Jednospolni cvjetovi skupljeni su u sastavljene cvatove. Rod obuhvaća preko 1.000 vrsta, od kojih neke rastu na vlažnim staništima, dok neke sežu sve do gornje granice vegetacije u visokim planinama.

## Vrste šaša u Hrvatskoj

Rod je u Hrvatskoj zastupljen s više vrsta, između ostalih i:

* busenasti šaš (*Carex elata*)
* dugoklasi šaš (*Carex elongata*)
* rastavljeni šaš (*Carex remota*)
* uskolisni šaš (*Carex strigosa*)
* žuti šaš (*Carex vesicaria*)

## Reference
# Bizamski štakor

| Bizamski štakor
 |
| --- |
|  |
| Bizamski štakor
 |
| Status zaštite
 |
|
Status zaštite: **Niska zabrinutost** (IUCN 3.1)
 |
| Naučna klasifikacija
 |
| Carstvo:
 | Animalia  |
| Koljeno:
 | Chordata  |
| Potkoljeno:
 | Vertebrata  |
| Razred:
 | Mammalia  |
| Red:
 | Rodentia  |
| Porodica:
 | Cricetidae  |
| Potporodica:
 | Arvicolinae  |
| Rod:
 | Ondatra  |
| Vrsta:
 | O. zibethicus  |
| Dvojni naziv
 |
| Ondatra zibethicus (Link, 1795.) |
|  |
| Rasprostranjenost bizamskoga štakora. Crveno: izvorno stanište. Zeleno: kasnije prenijet. Nije prikazano izvorno stanište u Newfoundlandu ni Južna Amerika, gdje je također prenijet.
 |

**Bizamski štakor** (lat. *Ondatra zibethicus*) je vrsta glodavaca, koji živi u priobalnim područjima. To je jedina vrsta iz roda *Ondatra*. Porijeklom je iz Sjeverne Amerike, odakle je prenijet u dijelove Europe, Azije i Južne Amerike. Vrlo se uspješno prilagođava različitim klimatskim uvjetima i životnim okruženjima, svejed je i vrlo prilagodljiva invazivna vrsta. Dobio je ime po krznu "bizam". Vrlo kvalitetno krzno koristi se za izradu odjevnih predmeta.

## Opis

Odrasli bizamski štakor dug je 40 do 60 cm. Gotovo pola dužine predstavlja rep. Teži između 0,7 i 1,8 kg. Prekriven je gustom, kratkom dlakom srednje do tamno smeđe boje. Trbuh je malo svjetliji, a starenjem postaje siv. Ima dvoslojno krzno, kojim se štiti od hladne vode. Dugi rep je prekriven ljuskama i malo je bočno spljošten. Njime se pomaže pri plivanju. Pri hodanju, rep se vuče po zemlji.

Provodi veliki dio vremena u vodi, na što je vrlo dobro prilagođen. Pod vodom može izdržati 12 do 17 minuta. Uši se mogu zatvoriti u vodi, čime se sprječava prodor vode. Na zadnjim nogama ima plivaću kožicu.

Donekle sliči nutriji, ali se radi o različitim vrstama. Manji je i ima bočno spljošten rep u odnosu na nutriju.

Bizamski štakor na poštanskoj marki SSSR-a iz 1967.
*Ondatra zibethicus*