Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Hižakovec

| Hižakovec
 |
| --- |
| Hižakovecclass=notpageimage| Hižakovec na karti Hrvatske
 |
| Županija
 | Krapinsko-zagorska županija
 |
| Općina/Grad
 | Donja Stubica
 |
|  |
| Geografske koordinate
 |
|  - z. š.
 | 45.961 N
 |
|  - z. d.
 | 16.009 E
 |
|  |
| Stanovništvo - - - - - - -(2001 / 2011 / 2021)
 |
|  - Ukupno
 | 112
 |
|  - Broj domaćinstava
 | 32
 |
|  |
| Pošta
 | 49240 Donja Stubica
 |
| Pozivni broj
 | +385 049
 |
| Autooznaka
 | KR
 |

**Hižakovec** je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Grada Donje Stubice, Krapinsko-zagorska županija.

## Stanovništvo

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 112 stanovnika te 32 obiteljskih kućanstava.

Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.

## Izvori
# Trg svetog Marka (Zagreb)

Trg sv. Marka iz zraka
 Banski dvori, Crkva svetog Marka i zgrada Hrvatskog sabora
**Trg svetog Marka** ili **Markov trg** središnji je trg na zagrebačkom Gornjem gradu, nekad poznat i kao *Radićev trg*. Osim Crkve sv. Marka, na Markovom trgu sjedište je najviših državnih institucija - Hrvatskog sabora, Vlade Republike Hrvatske, Ustavnog suda. Markov trg u prenesenom značenju može označavati hrvatsku politiku, odnosno politiku hrvatske Vlade ili Sabora.

Trg je obnovljen 2006. godine i popločen granitnim kockama.

Od kolovoza 2005. Vlada RH vođena Ivom Sanaderom zabranila je sva javna okupljnja na Markovom trgu., ali je i prekršila vlastiti zakon tijekom posjete Georga Busha Hrvatskoj 2008. godine

## Reference
# Seljački ustanak

John Ball predvodi seljake ustanike u Engleskoj 1381. godine.
**Seljački ustanak**, **seljačka pobuna**, **seljačka buna** ili **seljački rat** (njemački: *Bauernkrieg*) je naziv kojim se u najširem značenju označavaju svi ustanci u kojima se kao glavnina učesnika pojavljuju seljaci. U užem smislu se pod time podrazumijevaju ustanci seljaka čiji su glavni motivi socio-ekonomske prirode. U još užem smislu se pod time podrazumijevaju ustanci seljaka u feudalnoj Evropi od 14. do 18. vijeka.

Seljački ustanci su globalni fenomen koji se pojavljuje u gotovo svim zemljama i kulturama i u najvećem dijelu pisane historije, s obzirom da su sve do najnovijeg doba većinu svjetskog stanovništva činili upravo seljaci. Oni su imali posebno važnu ulogu u historiji Kine; iako nijedan od njih nije uspio, samo njihovo izbijanje je predstavljalo svojevrsni katalizator za dalekosežne političke promjene, odnosno smjenu velikih carskih dinastija.

Do kraja XIV veka, pobune seljaka protiv zemljoposednika postale su endemske, masovnije i često oružane. Do početka XV veka, sukobi između seljaka i plemstva pretvorili su se u prave ratove, kao što je bio "remesnas" u Španiji, koji je trajao od 1462. do 1486. godine. Godine 1476. u Nemačkoj počinje ciklus „seljačkih ratova“, zaverom koju je predvodio Hans Behajm iz Niklashauzena, poznat i kao „Hans Frulaš“. To je eskaliralo u četiri krvave pobune, pod vođstvom Bundschuch („Seljačkog saveza“), između 1493. i 1517, a kulminiralo velikim ratom, koji je trajao od 1522. do 1525. i zahvatio četiri zemlje.

Ipak, do kraja XV veka, kontrarevolucija je zahvatila sve nivoe društvenog i političkog života u Evropi. Iako su širom Evrope veliki socijalni pokreti i pobune protiv feudalizma nosili su sa sobom obećanje novog, egalitarnog društva, do 1525, njihov najsnažniji izraz, „Seljački ratovi“ u Nemačkoj, bio je skršen. U odmazdi je masakrirano skoro sto hiljada pobunjenika. Zatim, 1535, „Novi Jerusalim“, pokušaj anabaptista iz Minstera da carstvo božije ostvare na zemlji, takođe završava krvoprolićem. S tim porazima, praćenim širenjem lova na veštice i posledicama kolonijalne ekspanzije, završava se revolucionarni proces u Evropi.

Istovremeno je započela promena društvenog sistema sa feudalizma na kapitalizam.

## Primjeri seljačkih ustanaka

* Ustanak Žutih turbana (184)
* Žakerija (1358)
* Seljački ustanak Wata Tylera (1381)
* Dozsin ustanak (1515)
* Hrvatsko-slovenski seljački ustanak (1573)
* Ustanak Stjenjke Razina (1670)
* Pugačovljev ustanak (1773 - 1775)
* Tajpinški ustanak (1851 - 1864)

## Povezano

* Revolucija

## Izvori
# Stubičke Toplice

| Stubičke Toplice
 |
| --- |
|  |
| Osnovni podaci
 |
| Gradonačelnik
 | Vladimir Bosnar
 |
| Županija
 | Krapinsko-zagorska
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo (2001-/-2011-/-2021) | 2.752
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Površina
 | 27 km²
 |
| Stubičke TopliceStubičke Toplice (Hrvatske)
 |
| Ostali podaci
 |
| Poštanski kod
 | 49244 Stubičke Toplice
 |

**Stubičke Toplice** su naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj, u Krapinsko-zagorskoj županiji.

Danas općina Stubičke Toplice broji 2752 stanovnika, a prostire se na 27 km2, te je jedna od najmanjih općina. Ustrojstvom nove lokalne samouprave i uprave općinskim sjedištem postale su 27. travnja. 1993. godine.

## Geografija

Stubičke Toplice nalaze se 40 km sjevernije od Zagreba, u podnožju Medvednice.

## Stanovništvo

## Uprava

* Načelnik: Vladimir Bosnar

## Historija

* prvi put se spominju 1567. godine
* pretpostavlja se da su poznate još iz rimskog doba (zbog pronalaska dva rimska novčića iz doba cara Hadrijana u blizini bazena)
* prva kupališna zgrada izgrađena je 1776. godine od strane obitelji Vojkffy
* 1806. godine Stubičke toplice kupio je biskup Maksimilijan Vrhovac

## Gospodarstvo

Kao turistička općina svoj razvoj bazira na razvoju rekreativnog, zdravstvenog te kongresnog turizma i to prvenstveno preko HTP Matija Gubec, te specijalne bolnice Stubičke Toplice. S obzirom na stagnaciju turističke ponude u zadnjim godinama ulažu se veliki napori da se popularnim “Stubakima” vrati nekadašnji sjaj. U svojim planovima općinsko čelništvo zamišlja Stubake kao “oazu” turizma sjeverozapadne Hrvatske, te je pokrenulo niz akcija za oživotvorenje takvog cilja. To se prvenstveno odnosi na planiranje prostora (donijet je generalni urbanistički plan, prostorni plan), zatim na prometnoj povezanosti te izgradnji druge infrastrukture u mjestu.

## Značajne osobe

## Spomenici i znamenitosti

## Obrazovanje

Osnovna škola

## Kultura

## Sport

Auto-moto klub **AMK Stubaki**, osvajači Zlatne kacige-Ivica Šalec, Dario Šamec (3X prvaci države)

## Vanjske veze

* Službena stranica Stubičkih Toplica
* Portal Stubičkih Toplica
# Gornja Stubica

| Gornja Stubica
 |
| --- |
|  |
| Osnovni podaci
 |
| Gradonačelnik
 | Željko Lisak
 |
| Županija
 | Krapinsko-zagorska
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo (2001-/-2011-/-2021) | 5.726
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Površina
 | 50 km²
 |
| Gornja StubicaGornja Stubica (Hrvatske)
 |
| Ostali podaci
 |
| Poštanski kod
 | 49245 Gornja Stubica
 |

**Gornja Stubica** je naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj, u Krapinsko-zagorskoj županiji.

## Geografija

Općina Gornja Stubica prostire se u pojasu od doline rijeke Krapine do vrhova Medvednice. Najnaseljenija su područja u središnjem dijelu općine.

Tu se u dolini sastaju potoci koji se slijevaju s Medvednice: Slani potok, Piškorica i Burnjak.

## Stanovništvo

Po posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine, općina Gornja Stubica imala je 5.726 stanovnika, raspoređenih u 20 naselja:

* Banšćica - 216
* Brezje - 250
* Dobri Zdenci - 163
* Dubovec - 408
* Gornja Stubica - 862
* Gusakovec - 229
* Hum Stubički - 607
* Jakšinec - 309
* Karivaroš - 361
* Modrovec - 374
* Orehova Gorica - 72
* Pasanska Gorica - 166
* Repićevo Selo - 40
* Samci - 276
* Sekirevo Selo - 45
* Slani Potok - 410
* Sveti Matej - 631
* Šagudovec - 232
* Vinterovec - 48
* Volavec - 27

## Uprava

* Načelnik: Željko Lisak
* Predsjednik Općinskog Vijeća: Goran Klanjčić

## Značajne osobe

* Ambroz Matija Gubec, (umro 15. veljače 1573.) je bio hrvatski seljak i vođa seljačke bune u Hrvatskoj i Sloveniji.
* Rudolf Perešin, hrvatski vojni pilot, rođen je 25. ožujka 1958. godine u Jakšincu, općina Gornja Stubica. [1] Arhivirano 2007-09-28 na Wayback Machine-u

## Spomenici i znamenitosti

* Spomenik Matije Gupca
* Spomen - park Rudolfu Perešinu
* Dvorac Oršić
* Gupčeva lipa
* Crkva Sv.Jurja

## Obrazovanje

* Osnovna škola Matije Gupca
* Područna škola Dubovec
* Područna škola Sveti Matej
* Područna škola Dobri zdenci

## Kultura

* KUD "Matija Gubec"

## Sport

* Nogomet
	+ NK Matija Gubec
* Atletika
	+ Triatlon + Atletski klub Rudolf Perešin
* Borilački sportovi
	+ Društvo za borilačke sportove Puntar

## Vanjske veze

*  Arhivirano 2011-07-28 na Wayback Machine-u
*  Arhivirano 2008-05-17 na Wayback Machine-u
# Sokolovići (Rudo)

| Sokolovići
 |
| --- |
|  |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Bosna i Hercegovina
 |
| Entitet
 | Republika Srpska
 |
| Opština/Općina
 | Rudo
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo ((1991)) | 49
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| SokolovićiSokolovići (Bosne i Hercegovine)
 |

**Sokolovići** su naseljeno mjesto u Bosni i Hercegovini u opštini Rudo koja pripada entitetu Republika Srpska. Na popisu stanovništva 1991. u njemu je živjelo 49 stanovnika.

## Geografija

## Historija

Naselje je mjesto porijekla većeg broja osmanlijskih historijskih ličnosti koji su svi nosili prezime Sokolovići. Najpoznatiji je Veliki vezir Mehmed paša Sokolović. Prema vjerovanju, ovdje je izgradio džamiju za dušu svog oca koji se preselio u Istanbul, ali i crkvu za svoju majku koja se nije preselila u Istanbul. Pisanih tragova o postojanju hrama nema. Kao drugi po važnosti, je Mustafa-paša Sokolović, utemeljitelj kasabe Rudo i najvećeg vakifa spomenute kasabe. Treći je Bošnjak Lala Mehmed-paša Sokolović, zatim Ferhat-paša Sokolović, amidžić Mehmed-paše Sokolovića i vakif banjalučke Ferhadije džamije, zatim Derviš-paša Sokolović, Lala Karamustafa-paša Sokolović, Kurbeg Sokolović, Kara Ali-beg Sokolović, Hasana-paša Sokolovi i Džemaludin Sinan-beg Sokolović.

Poznati Sokolović je i Makarije Sokolović, obnovitelj Pećke patrijaršije (1557-1571), brat ili bliski srodnik Mehmed paše. Njegov bratanac Antonije Sokolović je bio slijedeći patrijarh (1571-1575), a onda redom Gerasim Sokolović (1557-1586), Savatije Sokolović (1586-1589), Jerotej Sokolović (1589-1590), Filip Sokolović (1591-1592).

Selo Sokolovići danas je sablasno pusto, s tek nekoliko raštrkanih, uglavnom napuštenih kuća. Selom dominira po drugi put obnovljena džamija, koju je Mehmed-paša sagradio svom ocu Džemaludinu Sinan-begu Sokoloviću (Dimitriju). Predanja kažu da je majci, koja nije otišla u Istanbul, sagradio (ili htio sagraditi) crkvu, čija obnova je počela 2016.

## Stanovništvo

|  |  |
| --- | --- |
| **Nacionalnost** | **1991.** |
| Srbi
 | 1
 |
| Muslimani
 | 47
 |
| Hrvati
 | 0
 |
| Jugosloveni
 | 1
 |
| ostali
 | 0
 |
| Ukupno
 | 49
 |

## Privreda

## Reference

## Vanjske veze

* Obnova crkve Arhivirano 2016-01-24 na Wayback Machine-u
# Veliki vezir

*Vidi takođe: Spisak velikih vezira Osmanskog carstva*
The Grand Vizier giving an audience "under the dome"
**Veliki vezir** ("صدر اعظ ili وزیر اعظم) je naziv za najvišeg sultanovog podanika. Naziv potiče od persijske reči *vezir* (*per. وزير*), na turskom se obično kaže *Sadrazam*. Bio je predsednik carskog divana (vlade) u Turskoj carevini. U vreme rata vršio je u ime sultana dužnost vrhovnog komandanta.

Na početku Veliki vezir je bio ništa više nego vojna ličnost, jer ako je sultan, odnosno beg u slučaju Osmana, bio vojvoda u Rumskom sultanatu onda je Veliki vezir bio njegov prvi zapovjednik i savjetnik na terenu. To je kao izravnu posljedicu također stvorilo suparništvo između sultana i Velikog vezira i dovelo do uspona vezirske porodice Čandarli. Zbog toga je sultan Mehmed II uklonio Čandarlije i počeo reformu u smislu centraliziranja vlasti sultana. Ipak kroz stoljeća glavni problemi vlasnika Topkapija su bili: nasljedništvo (uloga braće i žena) i rastuća moć Velikih vezira i Janjičara.

No kroz vrijeme uloga i javni oblik Velikog vezira su se jako promijenili, tako da od usko vojne funkcije on postaje sve više i više sličan ličnostima premijera, šefa vlade ili prvog ministra. Ta promjena je uočljiva između 16. i 17. stoljeća, na primjer za vrijeme Selima II., to jeste kada poslije sultana Sulejmana se stvaraju na dvoru mutne okolnosti i velike zavjere. Već sultan Mustafa *Ludi* ne izlazi iz Topkapija a u njemu ima slabu ulogu. Stvarne odluke donose žene (sultanije), Veliki veziri, vođe Janjičara, vjerski pravnici i teolozi. Ćuprilići su prva vezirska dinastija koja faktički preuzima vlast umjesto sultana za vrijeme najdublje političke krize.

Prvi Veliki veziri su bili Turci ili turkijskoj podrijetla, a već od Mehmeda II sultan ih bira iz vojnih redova gdje su stigli po devširmu. Velikog vezira birao je sultan obično iz reda vezira carskog divana, a takođe i razrešavao ove dužnosti. Mnogi ljudi iz balkanskih krajeva obavljali su tokom XV, XVI i XVII veka dužnost velikog vezira, kao Mehmed-paša Anđelković iz Kruševca, Ahmed-paša Hercegović (sin hercega Stefana) i Mehmed-paša Sokolović iz okoline Rudog u Bosni.

Veliki vezir je čuvao carski pečat.

Titulu Velikog vezira imali su također i Mogulsko carstvo u Indiji, Kalifat Sokoto u zapadnoj Africi, Safavidsko carstvo u Perziji pa i sve ostale perzijske dinastije.

## Popularna kultura

* Titula Velikog vezira je upotrebljena u naučno-fantastičnoj seriji *Zvezdani ratovi*, za predsednika vlade Galaktičkog carstva.
# Vezir

**Vezir** je naziv za visokog dužnosnika, a koristio se od razdoblja antike pa pa sve do kraja postojanja Osmanskog carstva.

Egiptologija u prevođenju naslova "tjati" koristi izraz "vezir". Služba s tim nazivom postoji u Egiptu još od vremena Starog kraljevstva. Riječ je o prvom i vrhovnom službeniku koji je bio drugi čovjek u kraljevstvu, odmah iza faraona.

Riječ vodi porijeklo od perzijske riječi **wasir**. Titula je uvedena u vrijeme kada je perzijskim carstvom vladala dinastija Abasida. Uz titulu najčešće su se vezivali velika moć i autoritet.

Veziri su bili pomoćnici ali često i zastupnici kalifa, što bi se moglo usporediti s današnjim *savjetnicima za sigurnost* i ministrima a dolazili su iz kaste pisara. Ta se kasta sastojala uglavnom od Perzijanaca. U ime kalifa vodili su svjetovne poslove i sudstvo i time dopunjavali pravorijek koji je bio reguliran islamom.

U Osmanskom carstvu je veliki vezir bio drugi čovjek u državi. Titula "veliki vezir" ukinuta je sa dokidanjem vladavine sultana u Turskoj 1922. i zamijenjena titulom predsjednika vlade.

U Iranu i Afganistanu riječ znači ministar pa se prema tome i danas koristi u svakodnevnom govoru.
# Enderun

| Enderun Enderûn Mektebi |
| --- |
| Današnja zgrada biblioteke u Topkapi SarajuDanašnja zgrada biblioteke u Topkapi Saraju |
|  |

**Enderun** (osmanoturski: اندرون مکتب, *Enderûn Mektebi*) bila je škola internatskog tipa na osmanskom dvoru Topkapi u Istanbulu. U njoj su školovani većinom nadareniji janjičari za najviše funkcije u Osmanskom Carstvu, koji su prije tog uzimani kao danak u krvi od kršćanskih roditelja.

## Historija i karakteristike

Enderun je osnovao sultan Murat II (1421–1451) a proširio sultan Mehmed II (1451–1481). Bio je prva škola za nadarene na svijetu. Na Enderunu su pitomci prosječno proveli po 15 godina učeči islamsku teologiju, šerijatsko pravo i sve što ide uz to (turski, perzijski i arapski, arapsku kaligrafiju, književnost). Pored toga, primali su poduke iz matematike, geografije, historije i pravila života na dvoru, a morali su svakodnevno trenirati i vojničke vještine odnosno jahanje, mačevanje, pucanje, itd. Također, slušali su poeziju i muziku.

Enderun je nekoliko vijekova bio prilično uspješan u stvaranju osmanskih državnika regrutirajući ih među različitim etničkim grupama carstva, pružajući im zajedničko muslimansko obrazovanje. Enderun je izgubio svoj vrhunski status još prije Tanzimata. U periodu nepotizma i korupcije, kada su mnogi Turci željeli na bilo koji način ubaciti svoju ne baš naročito nadarenu djecu u školu, pa je i zatvoren nakon Mladoturske revolucije 1. maja 1909.

## Reference

## Vanjske veze

* *Enderun Mektepleri* Arhivirano 2020-02-06 na Wayback Machine-u (`tr`)
* *Osmanlı Eğitim Sisteminde Enderun Mektebi* (`tr`)
# Paša

Muhamed Ali Paša Egipatski
**Paša** (turski: *paşa*) je počasna titula dodjeljivana visokim vojnim i civilnim dostojanstvenicima u političkom sistemu Otomanskog carstva, koja se stavljala iza vlastita imena (Mehmed-paša, Omer-paša).

Paše su bile više pozicionirane od begova i aga, ali niže od kediva i vezira.

## Titula paša u Otomanskom političkom sistemu

Postajala su tri nivoa titule - *paša*, i ovisile su o količini *tugova* (tri, dva i jedan tug) koje je dostojanstvenik imao u skladu sa tursko-mongolskom ratničko - konjaničkom tradicijom.

* *Paša od jednog tuga*, zvan je **miri-liva** (u vojsci je to odgovaralo činu brigadnog generala ili kontraadmirala u mornarici), u civilnoj upravi zvan je sandžakbeg, namjesnik sandžaka
* *Paša od dva tuga*, zvan je **ferik** (u vojsci je to odgovaralo činu divizijskog generala ili viceadmirala u mornarici), u civilnoj upravi bio je beglerbeg, namjesnik pašaluka ili ajaleta
* *Paša od tri tuga*, zvan je **mušir** (maršal) ili kapudan-paša (admiral) u mornarici.
* Samo je sultan bio dostojanstvnik od četiri tuga kao vrhovni komandant vojske i suveren carstva.

U modernoj Republici Turskoj titula paša, dodjeljivana je najvišim vojnim oficirima (generalima, maršalima) ali je ukinuta 1934 godine.

## Etimologija riječi paša

Pašin *tug* od dva konjska repa
Riječ *paša* je nastala od turske sintagme: başa = poglavar ( *baş ağa*, baş=glava, ağa= vladar )

## Lista nekih poznatih paša

* Ahmed-paša Hercegović
* Ahmed paša (Claude Alexandre de Bonneval)
* Ali paša Janjinski
* Aga Gombas paša uspješni turski poslovni čovjek
* Barbarosa Hajrudin paša
* Cigalazade Jusuf Sinan paša
* Emin paša
* Enver paša
* Esad paša
* Fahri paša
* Fuad paša
* Glubb paša (John Bagot Glubb)
* Gordon paša
* Ibrahim paša
* Ismet paša (İsmet İnönü)
* Jafar al-Askari
* Jamal paša
* Kara Mustafa paša
* Kazazijan paša
* Kilic Ali paša
* Kara Mustafa paša
* Mehmed paša Sokolović
* Melling paša
* Midhat paša
* Muhamed Ali Paša - kediv Egipta
* Mustafa Kemal paša poznatiji kao Kemal Atatürk osnivač RepublikeTurske
* Mustafa Rešid paša
* Nubar paša
* Karadagli paša
* Pijale paša
* Rijad paša - Egipatski državnik
* Said paša
* Sinan paša
* Sulejman paša
* Talat paša
* Tusun paša
* Jusuf Karamanli Paša od Tripolija

## Reference

## Literatura

* Opća enciklopedija JLZ - Zagreb 1980. godine (6. knjiga)
# Beglerbeg

Gramota sultana Bajazida II. o imenovanju Hadima Ali-paše beglerbegom Rumelije
**Beglerbeg** (tur. *beylerbeyi*: beg begova, gospodin nad gospodinom; mn. **beglerbegovi**, **beglerbezi**), u prvo vrijeme najviši čin u osmanskoj vojsci, sultanov vrhovni komandant vojske. Kasnije, do upravne reforme u prvoj polovini XIX. stoljeća taj naslov su nosili vojni i građanski (generalni) guverneri, koji su u ime sultana vršili vlast u velikim oblastima (bergelbeglucima, zapravo ejaletima ili vilajetima) Turskoga (Osmanskog) Carstva. Beglerbeg je imao, uz ostalo, ovlaštenje da postavlja i razrješava službenike i dodjeljuje i oduzima beratom (dekretom) manje timare (vlastelinstva) u svojoj oblasti. Tursko Carstvo najprije je bilo podijeljeno na dva beglerbegluka: **anadolski**, u kojem su bile azijske zemlje, i **rumelijski** sa sjedištem u Sofiji, u kojem su bile evropske zemlje pod turskom vlašću. Širenjem carstva u evropskom dijelu izdvajaju se zasebni beglerbegluci: **bosanski** (Bosanski pašaluk), **budimski** i **temišvarski**. Taj naslov nestao je 1922. godine kad je uspostavljena republika.

## U Bosni

Na čelu Bosanskog, kao i svakog drugog pašaluka, stajao je berglerbeg s titulom paše i to paše višeg ranga s najmanje dva tuga. Za prvog bosanskog beglerbega imenovan je **Ferhad-beg** (kasnije **Ferhad-paša**) Sokolović (1580-1588), koji je dotle bio sandžakbeg Bosanskog sandžaka. Kad je Banjaluka postala sjedište **Bosanskog beglerbegluka** Ferhad-paša je u njoj (1579?) podigao džamiju Ferhadiju. Za vlade sultana Selima I beglerbeg Rumelije (a zatim vezir) postao je Ferhat-paša (Šibenik, oko 1484-Smederevo, 1. XI. 1524), kasnije sandžakbeg Smederevskog sandžaka.

Prvim budimskim beglerbegom imenovan je vezir Sulejman-paša, porijeklom Mađar.

## Barbarossa

Beglerbeg (u ELZ: beglerbej) bio je i Hajrudin Barbarosa (Khair-ed-Din; oko 1465-1546), zapovjednik turske mornarice od 1533, porijeklom Grk. Taj čin dobio je nakon što je 1515. s bratom **Horukom** (Uruh, Urud ili Arudž, u engl. izvorima 'Aruj; 1473?-1518) došao u pomoć alžirskom emiru i protjerao Španjolce iz Alžira te zemlju predao u tursku vlast. **Beglerbej** je bio i njegov sin i nasljednik Hasan Barbarosa, beglerbeg Afrike.

## Beglerbegluk

**Beglerbegluk** (tur. *beylerbeylik*), područje u Osmanskom Carstvu kojim upravlja beglerbeg; čast i dostojanstvo beglerbega; također **beglerbegat**. "Pošto su Turci osvojili Balkan, podijelili su ga na beglerbegluke. Bosna je 1580. g. postala beglerbegluk" (Abdulah Škaljić). Po Jovanu Radoniću "beglerbegati ili vilajeti dele se na manje vojne ... jedinice, sandžake" (*Rečnik SANU*). Stojan Novaković upotrebljava i oblik **bejlerbeg**, a zabilježen je i oblik **beglen-beg** (16. v., Petar Skok). Ivan Gundulić upotrebljava riječ **berglerbegstvo** u značenju "vlast beglernegova".

Od riječi **beglerbeg** nastalo je prezime **Beglerbegović**.

## Izvori

* *EJ*, *ELZ*, *An-Gold*, *ARJ*, *Klaić*, *RSANU*, *Skok*, *Turcizmi*, *Vujaklija*
* Jovan Nedić: *"Beglerbeg"*, *"Skandifeniks"*, ..., 290, 16 - Rijeka, 3. II. 2005.
# Szigetvar

| Szigetvár Siget |
| --- |
| Pogled iz zraka na sigetsku utvrduPogled iz zraka na sigetsku utvrdu |
|  |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  **Zastava** |  **Grb** |

 |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **država** |  Mađarska
 |
| **županija** | Baranja
 |
|  |
| **Površina**  |
|  - **Ukupna** | 39 km²
 |
| **Visina** | 115
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2009.)
 |
|  - **Grad** | 10 900
 |
|  |
| **Vremenska zona** | UTC+1 (UTC+2)
 |
| **Poštanski broj** | 7900
 |
| **Pozivni broj** | 73
 |
| **Službena stranica** Szigetvá www.szigetvár
 |
| Karta
 |
| Szigetvárclass=notpageimage| Szigetvár na Mađarske |

**Szigetvar** (**Sigetvar**; hrvatskosrpski: Siget, turski: *Zigetvar*) je grad u mađarskoj Županiji Baranja od 10 900 stanovnika.

## Geografija

*Szigetvár* leži u južnoj Mađarskoj, na južnim padinama planine Mecsek, i u kotlini rijeke Drave. Od glavnog grada Budimpešte udaljen je nekih 230 km. jugozapadno.

## Historija

*Siget* je slavu stekao u vrijeme ratova s Osmanlijama, kad je bio jaka utvrda, koju su oni dva puta opsjedali. Prvi put 1556. godine, kada ga je odbranila posada sa Markom Stančićem.

Druga puno slavnija opsada poznata kao **bitka kod Sigeta** zbila se početkom augusta 1566. kad ga je opsjedao sam sultan Sulejman I., a branio bivši Hrvatski ban i general u službi Habsburgovaca Nikola Šubić Zrinski s posadom od oko 2 500 ljudi.

Iako je prikupio znatne snage u Štajerskoj car Maksimilijan II. nije krenuo braniocima u pomoć već ih je prepustio na milost i nemilost napadačima. Nakon jednomesečnog otpora preživeli branioci Sigeta izvršili su 7. septembra samoubilački juriš iz već zapaljene utvrde, pri čemu su gotovo svi izginuli zajedno sa Zrinjskim.
Nakon što su ga osvojili Turcima je *Siget* služio kao sjedište sandžaka između 1566. - 1601., kasnije je izgubio na važnosti i postao malo naselje.

## Gradovi prijatelji

* Finska, Imatra
* Njemačka, Eppingen
* Hrvatska, Slatina
* Turska, Trabzon
* Rumunjska, Deva

## Reference

## Vanjske veze

* Szigetvár Önkormányzatának honlapja (Službene stranice grada) (`hu`)
# Derviš

Derviš
**Derviš** (perzijski: ﺵﻴﻭﺭﺩ, *darwīš*; na turskom, *derviş*; na engleskom, *dervish*) je izraz koji označava muslimanskog "mistika," tj. pristašu tasavufa, mističkog učenja o islamu. Učeni naziv za derviša je sufi (arapski: صوفي *sūfī*; u Bosni često se izgovara kao **sufija**); u zapadnim akademskim krugovima riječ *sufi* je često upotrebljavana kao isključivi izraz.

## Povezano

* Tasavuf (sufizam)
* Tekija
* Sufizam (Sufizam, derviši, tesavuf, šerijat)

## Vanjske veze

* Sufizam - Životni put jednog sufije