Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Književni žanr

**Književni žanr** (francuski: *genre littéraire*) jeste književnoteorijska kategorija kojom se označavaju književna dela sa bitnim zajedničkim odlikama. Taj se termin sve češće upotrebljava kao oznaka za tradicionalne kategorije književnih rodova i vrsta.

Naime, cela se lepa književnost tradicionalno deli na tri književna roda: epsku poeziju (epiku), lirsku poeziju (liriku) i dramsku poeziju (dramu).

Svaki od ovih književnih rodova deli se dalje na niz književnih vrsta, npr.

* **Epika:** ep, epilij, pripovetka, poema, balada, novela, romansa, roman itd., uključujući u načelu celokupnu prozu osim drame;

* **Lirika:** ljubavna pesma, opisna pesma, rodoljubiva pesma, elegija, ditiramb, socijalna pesma, horska lirika, satirična pesma itd.;

* **Drama:** komedija, tragedija, satirska igra, lakrdija, flijak itd.

Premda klasicistička teorija književnosti nastoji postaviti oštre granice između pojedinih književnih žanrova, ipak su te granice dosta fleksibilne, a svaki žanr može uključivati i dodatne podvrste. Najzad, svaki je književni žanr, odnosno književni rod ili vrsta, definisan i opštim kulturnim prilikama konkretnog istorijskog perioda u kojem se razvio.
# Epika

**Epika** je književni rod različit od lirike i drame. Nastala je od grčke riječi *epos* (ἔπος [*epos*]) koja znači reč, govor, priča ili pjesnička pripovijest, a kasnije ep ili epopeja.

## Obilježja

Građa: različiti sadržaji iz stvarnosti

Događaji: kompozicija (uvod, zaplet, vrhunac, preokret, rasplet, kraj)

Likovi: nositelji radnje i ideje

Epsi ciklus

* pripovijedanje
* opis
* epski dijalog
* epski rod

## Epska opširnost

Epski oblici i vrste:

* epika u stihovima
* epika u prozi
# Armenska književnost

**Armenska književnost** razvijala se paralelno s poezijom te zemlje. U historiji Armenije, postoji nekoliko zlatnih doba i nekoliko književnih pokreta: historiografska književnost 5. vijeka, poezija od 10. do 15. vijeka i armenska književna revolucija u 19. vijeku.

Armenska književnost počinje se razvijati nakon prihvaćanja kršćanstva i pojave armenskog pisma 406. godine. Sveti Mesrop Maštoc bio je armenski jezikoslovac i crkveni vođa, koji je prilikom prevođenja kršćanskih tekstova na materinski jezik zaključio kako se za pojedine riječi ne mogu rabiti pisma susjednih naroda, jer im nedostaju glasovi karakteristični za armenski. Zato je izmislio abecedu pod utjecajem grčkog alfabeta. U 5. vijeku, armenska književnost ima oblik historiografije. Mojsije Horenski, o čijem se životu ne zna mnogo, piše "Historija Armenije", kao mješavinu historije i legende poput one o Haiku, legendarnom patrijarhu i osnivaču armenske nacije. Mojsijevo djelo bitno je, zbog očuvanja stare armenske pripovjedačke baštine. Kasnije se citiralo mnogo puta, a Mojsije Horenski, smatra se ocem armenske histiografije te se ponekad naziva i armenskim "Herodotom". I prije njega, bilo je pisaca, koji su pisali o historiji Armenije poput Agathangelosa.

Prva stranica Evanđelja po Marku, djelo Sargisa Picaka.
Tokom srednjeg vijeka, malo se zna o armenskoj književnosti i nije poznata gotovo nijedna knjiga iz toga doba. No, od kraja 10. vijeka, javljaju se romani, a posebno knjige poezije. Neki pjesnici imaju veliki ugled, poput: Grgura Narekacija i Nahapeta Koučaka.

Tokom renesanse, 17. i 18. vijeka, književnost je oskudna. Samo se javlja Sajat Nova kao trubadur cijelog Kavkaza i kao most među kulturama.

Kroz 19. vijek, dogodila se armenska književna revolucija, čiji je glavni predstavnik Raffi (pravim imenom Hakob Mélik Hakobian). Romani su uglavnom apologetski, pisci pišu suvremenim armenskim jezikom, a njihove priče su "slobodne" (autori su uglavnom intelektualci, slobodoumni). Pojavljuje se velik broj modernih romana.

Mnogobrojna je armenska dijaspora, među kojom se isticao književnik William Saroyan.
# Crnogorska književnost

**Crnogorska književnost** u najširem smislu označava književnost nastalu na području Crne Gore ili od strane crnogorskih autora. U užem smislu se pod time podrazumijeva književnost na crnogorskom jeziku.

## Autori

### 18. - 19. vijek

Petar II. Petrović Njegoš za Crnogorce je isto što i Englezima William Shakespeare ili Talijanima Dante.
Stjepan Mitrov Ljubiša
Vojvoda Marko Miljanov Popović
* Andrija Zmajević, barokni pjesnik i teolog
* Vasilije Petrović Njegoš
* Nikola I. Petrović Njegoš
* Stjepan Mitrov Ljubiša
* Marko Miljanov
* Aleksandar II Šćepanović

### 20. vijek

* Mihailo Lalić
* Milovan Đilas
* Savić Marković Štedimlija
* Nikola Lopičić
* Radovan Zogović
* Mirko Banjević
* Ćamil Sijarić
* Ratko Vujošević
* Čedo Vuković
* Sreten Perović
* Jevrem Brković
* Mirko Kovač
* Borislav Jovanović
* Milovan Radojević
* Dragan Radulović
* Novak Kilibarda
* Sreten Asanović
* Zuvdija Hodžić
* Husein Bašić
* Aleksandar Leso Ivanović
* Risto Ratković
* Mirko Banjević
* Janko Ðonović
* Vito Nikolić
* Čedo Vulević
* Pavle Goranović
* Ognjen Spahić
* Balša Brković
* Andrej Nikolaidis
* Husnija Bašić
* Dragana Kršenković Brković
* Milorad Popović
* Marko Vešović
* Veljko Kovačević
* Aleksandar Bečanović
* Radoje Radojević
* Danilo Radojević
* Željko Milović
* Momčilo Zeković
* Dragana Tripković
* Dušan Đurišić

## Vanjske veze

* Izbor iz crnogorske književnosti na *Montenegrini.net*
# Italijanska književnost

Balthazar Castiglione je renesansni pisac
**Italijanska književnost** je književnost napisana na italijanskom jeziku, posebno u Italiji. Također se može odnositi i na djela napisana od strane Italijana na drugim jezicima, koji se govore u Italiji, čest na jezicima koji su u bliskom odnosu prema modernom italijanskom.

## Književnici

* Alberto Moravia
* Alessandro Manzoni
* Curzio Malaparte
* Dante Alighieri
* Dario Fo
* Giacomo Casanova
* Giacomo Leopardi
* Goffredo Mameli
* Leon Battista Alberti
* Niccolò Machiavelli
* Salvatore Quasimodo
* Torquato Tasso
* Ugo Foscolo

## Djela

* *Pakao (Božanstvena komedija)* (Dante Alighieri)
* *Vladar* (Niccolò Machiavelli)
* Pinocchio

## Vanjske veze

* Liber Liber (progetto Manuzio) tekstovi italijanske književnosti.
* www.StoriaDellaLetteratura.it - *Storia della letteratura italiana* (history of italian literature, full text, by Antonio Piromalli)
* Original and unabridged italian versions of italian literature Arhivirano 2010-06-09 na Wayback Machine-u
* Original Italian literature academic journal articles Arhivirano 2013-06-03 na Wayback Machine-u
# Makedonska književnost

**Makedonska književnost** je književnost pisana na makedonskom jeziku.

## Historija

Makedonski jezik nije službeno priznat sve do nastanka makedonske državnosti u Socijalističkoj Jugoslaviji 1946. Krste Misirkov u svome djelu *Za Makedonskite raboti* (Za makedonska djela) i *Vardar* započeo je gradnju makedonskoga jezika i književnosti. Isto djelovanje nastavio je i Kosta Racin nakon Prvoga svjetskog rata, koji je pisao pjesme i izdavao ih u novinama 1930-ih. Racinova zbirka pjesama *Beli mugri* (Bijele zore), uključivala je mnogo usmenih pjesama, nastalih u versajskoj Jugoslaviji, a govore o jačanju i nacionalnom osvješćivanju Makedonaca. Neki pisci, kao Kole Nedelkovski, radili su i izdavali pod političkim pritiskom.

## Suvremena književnost

Nakon Drugog svjetskog rata, Blaže Koneski i drugi bili su zaduženi za sastavljanje modernoga makedonskog jezika. Zbog slobode pisanja na makedonskome jeziku, makedonska će književnost dobiti mnoge talentirane knjižvenike. Najbolje makedonsko pjesništvo pisali su Aco Šopov, Slavko Janevski, Blaže Koneski, i Gane Todorovski. Janevski je također bio pisac proza i autor prvoga makedonskog romana, *Selo zad sedumte jaseni* (Selo iza sedam jasenja). Njegov najambiciozniji rad bili su šest romana o makedonskoj historiji i roman pod nazivom *Tvrdoglavi*, koji govori o makedonskim legendama. Predratni pisci, kao Vasil Iljoski, nastavili su pisati. Pojavili su se i kazališni pisci, a najpoznatiji su Kole Cašule, Tome Arsovski, i Goran Stefanovski. Cašule je također napisao nekoliko novela. Glavna njegova tema bila je poraz idealista i ideala. Njegova predstava *Crnila* prikazuje ubojstvo makedonskoga narodnog vođe od strane Makedonaca.

Najpoznatiji makedonski pisac proza je Živko Čingo, čiji je skup djela *Paskvelija* (1962.) i *Nova Paskvelija* (1965.), a govore o zamišljenoj zemlji gdje se sukobljavaju stare tradicije i revolucionarne ideje. Njegov roman *Golemata voda* (Velika voda), pokazuje žalost i veličinu djetinjstva. Drugi značajni pisci su Vlada Uroševic *(Sonuvacot i prazninata* (1979.) i Jovan Pavlovski (*Sok od prostata*).

## Literatura

* *Makedonska književnost*. Tome Sazdov, Vera Stojčevska-Antić, Dragi Stefanija, Georgij Stalev, Borislav Pavlovski. Školska knjiga. Zagreb, 1988.
# Teorija književnosti

**Teorija književnosti** je deo nauke o književnosti koji se bavi pitanjima prirode književnosti, oblika i načina književnog izražavanja i opštih i posebnih osobina književnih dela kao umetničkih ostvarenja. Njena problemska područja su **stilistika** i **versifikacija**.

## Stilistika

Stilistika je nauka koja se bavi stilom u književnim delima. Polazi od shvatanja stila kao izraza pojedinca ili kolektiva i zanimaju je sredstva i postupci kojima se postiže osobit kvalitet stila koju gramatička analiza ne može da zahvati. Moderna stilistika ima korene u starogrčkom učenju o govorništvu (retorika) i sa njom je povezuje analiza književnih dela u skladu sa opštim načelima analize jezika. Suštinska razlika između moderne stilistike i stare retorike je u tome što je retorika utvrđivala obavezna sredstva i postupke jezičkog izražavanja, dok moderna stilistika nastoji da ta sredstva i postupke *opiše*, u okviru pojedinih dela, autorskih opusa ili književnih razdoblja.
# Književni časopis

**Književni časopis** je glasilo koje se bavi književnošću i nudi prostor piscima i pjesnicima, kako afirmiranim tako i novim, da svoja djela predstave javnosti. Sve do prošlog stoljeća objavljivanje u časopisu bilo je temeljna faza za svakoga tko želi ući u svijet pisma. U mnogim biografijama pisaca iskustvo književne revije predstavljalo je početak karijere. Književni časopisi obično objavljuju kratke priče, poeziju i eseje, uz književne kritike, prikaze knjiga, biografske profile autora, intervjue i pisma.

*Nouvelles de la république des lettres* – koji je osnovao Pierre Bayle u Francuskoj 1684. – se smatra prvim književnim časopisom. Središnji časopis 17. stoljeća je bio *Journal des sçavans* – sa kojim je izlazio *Acta Eruditorum* u Leipzigu – izdavan je na na latinskom i francuskom jeziku, da bi bili predani međunarodnoj znanstvenoj zajednici.

Književni časopisi postali su uobičajeni početkom 19. vijeka, odražavajući sveukupni porast broja knjiga, časopisa i znanstvenih časopisa koji su se objavljivali. U Velikoj Britaniji, kritičari Francis Jeffrey, Henry Brougham i Sydney Smith osnovali su *Edinburgh Review* u godini 1802. Ostale britanske revije iz ovog razdoblja uključivale su *Westminster Review* (1824), *The Spectator* (1828) i *Athenæum* (1828).

Athenæum
Između 1798. i 1800. se bilježi kratki vijek časopisa Athenaeum koji su u Berlinu vodili braća August W. Schlegel i Friedrich Schlegel. Časopis je bio jezgro prve iskre njemačkog romantizma i njemu nalazimo doprinose Dorotheje Schlegel, Caroline Schlegel, Friedricha od Hardenberga, Augusta F. Bernhardija, Sofije Bernhardi, Friedricha Schleiermachera, Augusta L. Hülsena i Karla G. Brinckmanna.

Važni časopisi u hrvatskoj književnosti su bili *Danica*, *Zora dalmatinska*, *Kolo*, *Vijenac*, *Republika*, *Krugovi*, *Pečat*, *Forum*, *Književna republika*.

Na srpskoj strani možemo spomenuti *Danica*, *Balkanska vila*, *Gradina*, *Stremljenja*, *Srpski književni glasnik*, *Književnost*, *Književna reč*.

Istrovremeno na književnom polju su znatno uticala izdanja nekih općih listova ili ne isključivo književnih periodika: *Politikin zabavnik*, *Nedjeljna Dalmacija*, *Feral Tribune*, *Nedeljne informativne novine*, *Duga*, *Globus*.

U Sloveniji su djelovali *Laibacher Zeitung*, *Lublanske novice*, *Krajnska čbelica*, *Ljubljanski zvon*, *Naprej*, *Edinost*, *Delo‎*, *Nova revija*, *Tribuna*, *Dnevnik*, *Mladina*.

U talijanskom književnom prostoru najznačajniji časopisi u 18. i 19. vijeku su bili: *Giornale de' letterati d'Italia*, *Il Caffè* i *Biblioteca Italiana* koje su označile sezone talijanskog prosvjetiteljstva, romantizma i narodnog preporoda. U 20. vijeku valja spomenuti *Omnibus*, *Il Saggiatore*, *Fanfulla della domenica*, *Cronaca bizantina*, *La Ronda*, *Primato*, te poslijeratne *Poesia*, *Lettere italiane*, *Botteghe Oscure*, *Il Verri*, *Nuovi Argomenti*, *Aut Aut*, *Lettera Internazionale*, *Baldus*, *Osservatorio Letterario*.

U internetskoj eri su nastali online časopisi i književni blogovi među kojima se ističu *Carmilla on line*, *Minima&moralia*, *Nazione Indiana*, *Il primo amore*.
# Roman (razvrstavanje)

**Roman** se može odnositi na:

* Roman, kao fikcionalni pripovedni tekst napisan u prozi
* Roman (Vračanska oblast), grad i sedište istoimene opštine u Vračanskoj oblasti, Bugarska
* Roman, Neamț, grad i sedište istoimene opštine u okrugu Neamț, Rumunija
* Roman, pripadnik romanskog naroda

ili:

* Opština Roman, razvrstavanje

## Povezano

* Romani (razvrstavanje)
# Hariton

**Hariton** iz Afrodizije (grčki: Χάριτον Ἀφροδισίας), malog grada u Kariji, bio je autor drevnog grčkog romana *Hereja i Kaliroja* (Τὰ περὶ Χαιρέαν καὶ Καλλιρρόην). Nedavno pronađeni fragmenti teksta na papirusima sugeriraju da je roman napisan sredinom 1, vijeka n.e., što ga čini najstarijim sačuvanim ljubavnim romanom i jedinim koji je koristio historijsku pozadinu za zaplet, zajedno s elementima grčke mitologije, jer se Kaliroja često uspoređuje s Arijadnom a Hereja s brojnim herojima, i implicitno i eksplicitno; S obzirom da se radnja događa u prošlosti, a u njemu sudjeluju historijske ličnosti, *Hereja i Kaliroja* se može shvatiti i kao prvi historijski roman; kasnije su ga, između ostalih, imitirali Ksenofont iz Efesa i Heliodor iz Emese.

## Napomene

## Vanjske veze

* Synopsis of the novel
# Heliodor

**Heliodor** (latinski: *Heliodorus*) je osobno ime koje na grčkom doslovno znači "dar sunca". U antici je postojalo nekoliko ličnosti po imenu Helidoor:

* Heliodor iz Emese, autor romana *Aethiopica*.
* Heliodor, ministar na dvoru Seleuka IV Filopatora cca. 175. pne.
* Heliodor, grčki ambasador koji je podigao znameniti Heliodorov stup kraj Vidishe u današnjoj indijskoj državi Madhya Pradesh,
* Gaj Avidije Heliodor, *secretarius ab epistolis* i prefekt Egipta
* Heliodor iz Atene, drevni autor koji je napisao petnaest knjiga o Akropoli oko 150. pne.
* Heliodor iz Katanije, nekromant i vještac iz Katanmije
* Heliodor metrist iz 1. vijeka n.e. koji je obrađivao Aristofanove komedije
* Heliodor, kirrug, koji se spominje u Satirama Juvenala
* Heliodor iz Aleksandrije, neoplatonski filozof iz 5. vijeka i brat Amonija Hermije
* Heliodor (filozof) autor *Komentara* (564)
* Heliodor iz Altina, kršćanski svetac
# Postmodernizam

Majid Farahani
**Postmodernizam** je evropski pravac u umetnosti, filozofiji, muzici i arhitekturi iz kraja 20. veka.

|  |
| --- |
| KNJIŽEVNOST
 |
| * drevni istok
* antika
	+ grčka književnost
	+ rimska književnost
* srednjovekovna
* humanizam
* renesansa
* barok
* klasicizam
* prosvetiteljstvo
* romantizam
* realizam
* modernizam
	+ esteticizam
	+ avangarda
	+ kasni modernizam
	+ postmodernizam
 |

Pojam je prvi upotrijebio Žan Fransoa Liotar u svojoju knjizi *O postmodernizmu*. Osnovni je elemenat postmoderne pluralitet mišljenja.

## Filozofija

Ovaj je pravac nastao kao reakcija na modernizam, kojemu se suprotstavlja, negirajući koncepciju jedine istine.

Stvaranje pluralitetne sredine često dovodi do nastanka paradoksa spojenih sa nekoliko pogleda na datu problematiku i pri tome se ulaže trud da se reše ovi teško rešivi paradoksi.

## Literatura

Postmoderna literatura po pravilu označava literaturu koja je uslovljena vlastitom epohom. Radi se o tome da završava doba koje proizilazi iz hrišćanske tradicije, menja se životni stil, koji teži ka pluralizmu misli, čime se dolazi do filozofskih misli postmoderne.

## Slikarstvo

Postmoderna umetnost trudi se da ponudi alternativu modernoj umetnosti i nastoji ponuditi dela koja nisu usmerena ka kulturnoj eliti. Ne znači da su dela razumljivija za širu publiku iako se to umetnici trude da postignu.

## Arhitektura

U arhitekturi je pojam "postmodernizam" prvi upotrebio arhitekta Josef Hudnut u naslovu svoga članka „Postmoderna kuća“. Osnovna je težnja u postmodernoj arhitekturi prevazilaženje elitizma u arhitekturi i prenošenje arhitekture u sferu razumljivu za laike.

## Vanjske veze

* Postmodernism: What Is It? Arhivirano 2008-06-11 na Wayback Machine-u
* Postmodernism Guide from Toronto High School Arhivirano 2008-05-29 na Wayback Machine-u
* A simpler description of Postmodernism Arhivirano 2010-03-10 na Wayback Machine-u
* Stanford Encyclopedia of Philosophy's entry on postmodernism
* The Christian Cadre's Postmodernism Page Arhivirano 2009-07-06 na Wayback Machine-u
* Discourses of Postmodernism. Multilingual Bibliography (PDF file) Arhivirano 2006-05-13 na Wayback Machine-u
* Modernity, postmodernism and the tradition of dissent, by Lloyd Spencer (1998) Arhivirano 2005-10-29 na Wayback Machine-u
* Dueling Paradigms: Modernist V. Postmodernist Thought Arhivirano 2008-10-13 na Wayback Machine-u
* Keith DeRose (Philosophy, Yale): Characterizing a Fogbank: What Is Postmodernism, and Why Do I Take Such a Dim View of it? Arhivirano 2010-03-29 na Wayback Machine-u
* How to Deconstruct Almost Anything--My Postmodern Adventure
* Postmodernism and truth by philosopher Daniel Dennett
* Postmodernism is the new black: How the shape of modern retailing was both predicted and influenced by some unlikely seers (The Economist Dec 19th 2006)
* Modernism vs. Postmodernism Arhivirano 2008-04-23 na Wayback Machine-u
# Madame de La Fayette

**Madame de La Fayette** (krštena 18.3. 1634 - 25.5. 1693) bila je francuska spisateljica, najpoznatija po tome što je napisala *La Princesse de Clèves*, prvi francuski historijski roman i jedan od najstarijih romana u historiji književnosti.

## Vanjske veze

* Djela čiji je autor Marie-Madeleine Pioche de la Vergne, comtesse de la Fayette na Projektu Gutenberg
* Catholic Encyclopedia entry
# John Bunyan

| John Bunyan |
| --- |
| John Bunyan. |
| Rođenje | (1628-novembra-28)28. novembra 1628.  |
| Smrt | 28. novembra 1688. (dob: 60)  |

**John Bunyan** (28. 11. 1628. — 31. 8. 1688) je bio engleski kršćanski pisac i propovjednik. Napisao je *The Pilgrim's Progress*, jednu od najpoznatijih alegorija u historiji kršćanstva.

## Vanjske veze

* Djela čiji je autor John Bunyan na Projektu Gutenberg
* *The Pilgrim's Progress* on Wikisource
* Writings of Bunyan at the Christian Classics Ethereal Library.
* John Bunyan Online Arhivirano 2006-07-13 na Wayback Machine-u Online Bunyan Archive.
* Acacia John Bunyan Online Library Arhivirano 2006-07-18 na Wayback Machine-u
* John Bunyan works Arhivirano 2006-08-19 na Wayback Machine-u
* John Bunyan Museum Arhivirano 2006-08-26 na Wayback Machine-u
* Free audiobook of *The Pilgrim's Progress* from LibriVox
* *Pilgrim's Progress* condensed, illustrated
* *The Heavenly Footman* by Bunyan
* The Pilgrims Podcast Arhivirano 2007-11-15 na Wayback Machine-u A podcast of Bunyan's works.
# Aphra Behn

Portret Aphre Behn u dobi od oko 30 godina, naslikala Mary Beale.
**Aphra Behn** (10.7. 1640 – 16.4. 1689) bila je plodna engleska dramatičarka iz perioda Restauracije i jedna od prvih engleskih žena koja je za život zarađivala pisanjem.

## Vanjske veze

* Portrait from University of Aberdeen Arhivirano 2012-04-19 na Wayback Machine-u
* Djela čiji je autor Aphra Behn na Projektu Gutenberg
* Aphra Behn's Grave, Westminster Abbey
* University of Adelaide biography and etexts Arhivirano 2009-01-27 na Wayback Machine-u (a source for the list of works)
* The Aphra Behn page at list-arts.net
* The Sign of Angellica: An Aphra Behn Site Arhivirano 2007-11-04 na Wayback Machine-u
* The Complete Works of Aphra Behn Arhivirano 2007-09-29 na Wayback Machine-u on e-book
# Cyrano de Bergerac

*Za ostale upotrebe, pogledajte Cyrano de Bergerac (razvrstavanje).*

|  |
| --- |
| Cyrano de Bergerac |
| Rođenje | (1619-marta-06)6. marta 1619.  Pariz, Francuska  |
| Smrt | 28. jula 1655. (dob: 36)  Pariz, Francuska |
| Zanimanje | dramatičar, vojnik |

**Cyrano de Bergerac** (osobno ime: Hector Savinien de Cyrano, 6. 3. 1619 – 28. 7. 1655) bio je francuski dramatičar i duelist rodom iz Pariza, danas najpoznatiji po fiktivnim djelima koja se bave njegovim životom, a od kojih je najpoznatija drama Edmond Rostanda nazvana po njemu (*v. Cyrano de Bergerac (drama)*). U tim djelima se često opisuje kao osoba s golemim nosom. Portreti sugeriraju da je doista imao veliki nos, iako ne tako velik kao u Rostandovoj drami.

## Vanjske veze

* Brief biography at Kirjasto (Pegasos) Arhivirano 2015-02-14 na Wayback Machine-u
* Besplatna e-knjiga: *Cyrano de Bergerac* na Projektu Gutenberg—izdanje na engleskom jeziku.
* Besplatna e-knjiga: *Cyrano de Bergerac* na Projektu Gutenberg—izdanje na francuskom jeziku.
* Le Vrai Cyrano de Bergerac, biography in french
* The Other World: Society and Government of the Moon—annotated English language edition
# Oliver Goldsmith

Oliver Goldsmith
**Oliver Goldsmith** (10.11. 1730 ili 1728 – 4.4. 1774) bio je irski pisac, pjesnik i ljekar poznat po svom romanuu *The Vicar of Wakefield* (1766), pastoralnoj pjesmi *The Deserted Village* (1770) (napisanoj u spomen svog brata) i kazališnim komadima *The Good-natur'd Man* (1768) i *She Stoops to Conquer* (1771, praizvedenoj 1773).

## Vanjske veze

* Djela čiji je autor Oliver Goldsmith na Projektu Gutenberg
* Essays by Oliver Goldsmith at Quotidiana.org
* *The Deserted Village*
* *Oliver Goldsmith: A Biography Arhivirano 2004-10-14 na Wayback Machine-u* by Washington Irving from Project Gutenberg
* *Goldsmith (English Men of Letters series) Arhivirano 2008-07-08 na Wayback Machine-u* by William Black from Project Gutenberg
* An Essay on the Theatre; or, A Comparison Between Laughing and Sentimental Comedy
* Goldsmith Hall - student accommodation and lecture theatre, Trinity College, Dublin.
* Information on Goldsmith Arhivirano 2006-06-23 na Wayback Machine-u
* Oliver Goldsmith Resource
* Works by Oliver Goldsmith Arhivirano 2007-06-01 na Wayback Machine-u in e-book version
# Samuel Richardson

**Samuel RichardsonSamuel Richardson** (Mackworth, Derbyshire, 19. 8. 1689. - London, 4. 7. 1761), engleski književnik.

Začetnik je engleskog psihološkog romana i prvi predstavnik "sentimentalizma" u europskoj književnosti. Tiskar po zanimanju, 1740. je objavio (anonimno) roman *Pamela, ili nagrađena krepost* (Pamela, or Virtue Rewarded), u obliku zbirke pisama i s izrazitom moralizatorskom namjenom. I ostala dva romana- *Clarisa ili povijest mlade dame* (Clarissa, or the History of a Young Lady), njegovo najuspješnije ostvarenje (poznatije pod naslovom Clarissa Harlowe, i *Povijest Sir Charlesa Grandisona*, objavljena također anonimno i pisana u obliku poslanica imaju sličnu tendenciju. Književno povijesna vrijednost Richardsonova djela još je znatnija: u Francuskoj ga je u cjelini preveo Abbé Prévost, Rousseau se poveo za njim u Novoj Héloisi, a u Njemačkoj je Richardsonovim stopama pošao Lessing u Miss Sara Sampson, Goethe u Wertheru; u Italiji je Goldoni postigao velik uspjeh dvjema kazališnim adaptacijama Pamele; u Engleskoj se njegov utjecaj osjeća kod L. Sternea i J. Austen i u djelovanju jedne jake antirichardsonovske struje, iz koje je, uz mnoge parodije i travestije, potekao i Fieldingov prvenac Joseph Andrews.