Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Narva (rijeka)

| Narva  |
| --- |
| Pogled na rijeku (s lijeve strane je tvrđava Narva, a s desne tvrđava Ivangorod) |
| Lokacija |
| Kontinenti | Evropa |
| Regije | Baltik |
| Države |  Estonija  Rusija |
| Gradovi | Narva, Ivangorod |
| Hidrografija |
| Izvor   – aps. visina   – koordinate | Čudsko-pskovsko jezero (na rusko-estonskoj granici) 30 m 58°59′14″N 27°43′50″E |
| Ušće   – aps. visina   – koordinate | Narva-Jõesuu 0 m 59°28′14″N 28°02′37″E |
| Dužina | 76,2 km |
| Pritoke | Jaama, Poruni, Mustajõgi, Pljussa, Rosson |
| Hidrologija |
| Protok   – minimalni |  400 m³/s |
| Sliv   – površina | baltički 56.225 km² |
| Ulijeva se u | Zaljev Narva (Finski zaljev) |
| Građevinarstvo |
| Brane | 1 |
| Akumulacije | 1 |
| Karta |
|  Karta sliva rijeke |

**Narva** je pogranična rijeka na sjeverozapadu Rusije i sjeveroistoku Estonije, duga 76,2 km. Narva je najveća rijeka Estonije.

## Hidrografija

Rijeka Narva izvire iz Čudskog jezera između estonskog sela Vasknarva i ruskog Skamja. Ma svom kratkom toku kroz nizinski kraj formira granicu između Rusije i Estonije, prolazi kroz gradove Narvu i Ivangorod, a nakon tog uvire u Zaljev Narva (dio Finskog zaljeva) kod grada Narva-Jõesuu.

Na rijeci iznad Narve za sovjetske ere između 1955. i 1956. podignuta je brana za potrebe hidroelektrane Narve, snage 125 MW, tako je formirano akumulaciono jezero dugo 38 km. Ispod brane je rijeka prosječno široka od 200 do 300 metara, kod ušća 650 m, a prosječno je duboka od 4 do 6 m.

Narva ima puno pritoka, najveće lijeve su Jaama (15,4 km), Poruni (11,4), Mustajõgi (29), a desne su Pljussa (281) i Roson (26). Njen sliv velik 56,225 km² obuhvaća dijelove Rusije (62,9 %), Estonije (30,5 % ili 5605 km²), Latvije (6,6%) i najsjeverniji kutak Bjelorusije.

## Reference

## Vanjske veze

* *The River Narva* Arhivirano 2013-12-03 na Wayback Machine-u (`en`)
# Pskovska oblast

**Pskovska oblastПско́вская о́бласть**

|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
| Zastava Pskovske oblasti
 | Grb Pskovske oblasti
 |

 |
|  Geografski položaj federalnog subjekta u Ruskoj Federaciji
 |
| '
 | Pskov
 |
| **Površina**
- ukupno
- % vode

 | 52 po veličini
- 55.300 km²
- ?

 |
| **Stanovništvo**
- Ukupno
- Gustoća

 | 64 po veličini
- 760.810 (2002.)
- 13.8/km²

 |
| **Politički status** | [[{{{pol stat poveznica}}}|oblast]]
 |
| **Federalni okrug** | [[{{{federalni okrug}}} federalni okrug|Sjeverozapadni]]
 |
| **Privredna regija** |  |
| **Službeni jezici** | ruski
 |
| '
 |  |
| '
 |  |
| **Zakonodavno tijelo** |  |
| '
 |  |
| **Himna** |  |
| **Automobilska oznaka** | 60
 |
| **Vremenska zona** |  Moskovsko vrijeme (UTC + 3/+4)
 |

**Pskovska oblast** (ruski: **Пско́вская о́бласть**) je federalni subjekt Ruske Federacije.

Upravno sjedište se nalazi u gradu Pskovu. Oblast graniči s dvjema državama Europske unije: Estonijom i Latvijom, te s Bjelorusijom.

Najveći gradovi u Pskovskoj oblasti:

* Pskov 202.000 stanovnika
* Velikije Luki 104.000 stanovnika

Površina: 55.400 km². Broj stanovnika: 746.652 (procjena 2004.), 846.000 (1989.)

## Geografija

## Upravna podjela

### Rajoni

Pskovska oblast se dijeli na sljedeće rajone (nom.mn.ruski: районы):

* Bežanicki rajon (Бежаницкий)
* Dedovičski rajon (Дедовичский)
* Dnovski rajon (Дновский)
* Gdovski rajon (Гдовский)
* Krasnogorodski rajon (Красногородский)
* Kunjinski rajon (Куньинский)
* Loknjanski rajon (Локнянский)
* Neveljski rajon (Невельский)
* Novorževski rajon (Новоржевский)
* Novosokolničeski rajon (Новосокольнический)
* Opočecki rajon (Опочецкий)
* Ostrovski rajon (Островский)
* Palkinski rajon (Палкинский)
* Pečorski rajon (Печорский)
* Pljusski rajon (Плюсский)
* Porhovski rajon (Порховский)
* Pskovski rajon (Псковский)
* Puškinogorski rajon (Пушкиногорский)
* Pustoškinski rajon (Пустошкинский)
* Pitalovski rajon (Пыталовский)
* Sebežski rajon (Себежский)
* Strugokrasnenski rajon (Стругокрасненский)
* Usvjatski rajon (Усвятский)
* Velikolukski rajon (Великолукский)
# Tresetište

| **Biomi** |
| --- |
| **Suhozemni biomi** |
|  | Tundra
 |
|  | Tajga/borealne šume
 |
|  | Planinski travnjaci i šikare
 |
|  | Četinarske šume umjerenih predjela
 |
|  | Tropske i suptropske četinarske šume
 |
|  | Umjerene širokolisne i mješovite šume
 |
|  | Mediteranske šume i makije
 |
|  | Tropske i suptropske vlažne širokolisne šume
 |
|  | Tropske i suptropske suhe širokolisne šume
 |
|  | Umjereni travnjaci, savane i šikare
 |
|  | Tropski i suptropski travnjaci, savane i šikare
 |
|  | Pustinje i vegetacija sušnih područja
 |
|  | Plavljena travna vegetacija
 |
|  | Riparianska zona
 |
|  | Vlažno područje
 |
| **Vodeni biomi** |
|  | Jezero
 |
|  | Litoral
 |
|  | Šume mangrova
 |
|  | Šuma kelpa
 |
|  | Koraljni greben
 |
|  | Neritička zona
 |
|  | Epikontinentalni pojas
 |
|  | Pelagijska zona
 |
|  | Bentos
 |
|  | Hidrotermalni izvori
 |
|  | Hladni izvori
 |
|  | Led
 |
| **Drugi biomi** |
|  | Endolitska zona
 |

Federsee, najznačajnije tresetište natapano podzemnim vodama u južnoj Njemačkoj
**Tresetišta** ili **tresave** su mokri životni okoliši. Stalni višak vode iz oborina ili iz podzemnih voda znači manjak kisika što dovodi do nepotpune razgradnje biljnih ostataka, koji se talože kao treset. Gomilanjem treseta živo tresetište "raste", uzdiže se. Biljne zajednice koje uspijevaju u takvim uvjetima nazivaju se cretovi, a najvažniju ulogu u njima imaju mahovine. Glavninu ovih biljnih zajednica čine mahovine roda Sphagnum, koji je po ovom staništu dobio hrvatski naziv mahovi tresetari.

Za razliku od tresetišta, u močvarama potpuna zasićenost vodom nije neprekidna. Povremeno isušivanje u močvarama rezultira potpunom razgradnjom organskih tvari u humus.

## Rasprostranjenost

Uvjeti koji pogoduju stvaranju tresetišta nalaze se svuda, no prije svega u Sjevernoj Americi, Sjevernoj Europi, sjevernoj i jugoistočnoj Aziji kao i u području amazonskog bazena (vidi [1]). Tu su nastala tresetišta različitih vrsta i u slojevima različitih debljinâ površine od ukupno 4 milijuna km² što čini oko 3% površine zemljinog kopna. Najbogatiji tresetištima su sjeverni dijelovi Rusije, Aljaske i Kanade.

## Povijest korištenja tresetišta

Treset, materijal koji se skuplja u tresetištu, od davnina je iskapan, sušen i korišten kao gorivo.

Kao mokri elementi krajolika, tresetišta se ne mogu koristiti za poljoprivredu. No, oduvijek se pokušavalo kultivirati ih, prije svega odvodnjavanjem, uvijek u vrlo teškim uvjetima.

Jednim od najstarijih isušivanja tresetišta može se smatrati isušivanje Rimskog foruma. Na tom mjestu ranije se nalazila močvara u kojoj su se pokapali ljudi. Područje je isušeno gradnjom Cloace Maxime, dijela stare rimske kanalizacije.

Prvo sustavno kultiviranje tresetišta provodili su Cisterciti još u ranom srednjem vijeku, no isušivanje je prestalo već u kasnom srednjem vijeku, kao jedna od posljedica tridesetogodišnjeg rata.

Nedovoljno razumijevanje važnosti ovog staništa rezultiralo je u 20. stoljeću velikim melioracijskim zahvatima, u pravilu iniciranim i poticanim od strane pojedinih država. Tek tijekom zadnjih desetljeća spoznaja o vrijednosti tresetišta dovela je do pokušaja zaštite njihovih ostatakâ.
# Valaste (vodopad)

| Valaste  |
| --- |
|  |
| Lokacija |
| Položaj | Valaste, okrug Ida-Viru |
| Država |  Estonija |
| Koordinate | 59°26′38″N, 27°20′7″E |
| Hidrografija |
| Vrsta | ponirajući vodopad |
| Vodopad |
| Broj padova | 1 |
| Aps. visina | 42 m |
| Visina   – ukupna |  30.5 m |
| Državni rang | 1. |
| Karta |
| class=notpageimage| Valaste na mapi Estonije |

**Valaste** (estonski: *Valaste juga*) najviši je vodopad u Estoniji (visina od 30.5 metara) i susjednim regijama, koji se nalazi između naselja Ontika i Valaste u okrugu Ida-Viru u Estoniji. Ovaj ponirajući vodopad nastao je poniranjem potoka preko Baltičkog klinta nedaleko od obale Finskog zaljeva. Tokom zime se potpuno zaledi, zbog čega je vrlo popularna turistička lokacija; do vodopada je moguće doći automobilom i pješice.

## Galerija

*
* Valaste zimi
* Zamrznuti vodopad zimi
*
*
*
* Platforma koja je vodila do vodopada jedno je vrijeme bila neprohodna

## Reference

## Vanjske veze

* World Waterfall Database
# Emumägi

| Emumägi  |
| --- |
| Pogled na toranj na vrhu
 |
| Visina
 | 166,5 m
 |
| Planinski masiv | Visoravan Pandivere
 |
| Lokacija
 |
| Država
 |  Estonija / Lääne-Viru
 |
| Najbliža mjesta | Väike-Maarja
 |

**Emumägi** je najviše brdo sjeverne Estonije i Visoravni Pandivere visoko 166,5 metara apsolutne nadmorske visine (80 m relativne).

Na samom vrhu se nalazi toranj (osmatračnica) visok 21,5 m, sa njega se po vedrom vremenu može vidjeti i do 20 do 30 km.
Brdo je popularno izletište, uređeno za piknike.

## Reference

## Vanjske veze

* *Emumäe vabaaja maastikupark* (`et`)
# Suur Munamägi

| Suur Munamägi  |
| --- |
| Pogled na vrh
 |
| Visina
 | 318 m
 |
| Planinski masiv | Visoravan Haanja
 |
| Lokacija
 |
| Država
 |  Estonija
 |
| Najbliža mjesta | Võru
 |

**Suur Munamägi** (prevedeno: *Veliko jajno brdo*) je najviša točka Estonije i Baltika, sa svojih 317 metara visine.

## Karakteristike

Suur Munamägi se nalazi na jugoistoku Estonije u centru Visoravni Haanja, pored sela Haanja.

Toranj na vrhu
To kupolasto brdo građeno od glacijalnih riječnih sedimenata obraslo mješovitom šumom, leži na nadmorskoj visini od 257 pa sa svojih 60 metara ne izgleda suviše impresivno.

Na samom vrhu nalazi se toranj (osmatračnica) visok 29,1 m, sa njega se po vedrom danu može vidjeti i do 50 km uokolo.

## Reference

## Vanjske veze

* *Suur Munamägi* Arhivirano 2021-12-14 na Wayback Machine-u (`et`)
# Kõrvemaa

| Kõrvemaa
 |
| --- |
| Panorama regijePanorama regije
 |
|  |
| **Država** | Estonija
 |

**Kõrvemaa** ili **Srednjeestonska nizina** (estonski: *Vahe-Eesti madalik*) je geografska regija u sredini Estonije.

## Karakteristike

Kõrvemaa se prostire na površini od 3130 km² u dužinu od nekih 110, i širinu od 40 km, od Visoravni Pandivere na istoku do Okruga Harju. To je vrlo rijetko naseljen nizinski kraj koji se proteže od obalnih nizina Finskog zaljeva.
Močvare zauzimaju 37,7% površine, a ostalo su šume.

## Izvori

## Vanjske veze

* *Kõrvemaa* (na portalu Eesti Entsüklopeedia) Arhivirano 2021-12-02 na Wayback Machine-u (`et`)
# Jõhvi

| Jõhvi
 |
| --- |
| Centar gradaCentar grada |
|  |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  Estonija
 |
| **Okrug** | Ida-Viru
 |
| **Gradska prava** | 1938.
 |
|  |
| **Vlast**  |
|  - **gradonačelnik** | Urmas Kruuse
 |
|  |
| **Površina**  |
|  - **Ukupna** | 7.56 km²
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2021.)
 |
|  - **Grad** | 10,130
 |
|  - **Gustoća** | 1,340 stan. / km²
 |
|  |
| **Vremenska zona** | UTC+2 (UTC+3)
 |
| **Poštanski broj** | 71501–71599
 |
| **Pozivni broj** | 22
 |
| Karta
 |
| Jõhviclass=notpageimage| Pozicija Jõhvia u Estoniji
 |

**Jõhvi** (ruski: *Йыхви*, njemački: *Jewe*) je grad od 10,130 stanovnika na sjeveroistoku Estonije u Okrugu Ida-Viru u kom je administrativni centar.

## Geografija

Grad se prostire po unutrašnjosti, pored rijeke Pühajõgi, udaljen desetak km Finskog zaljeva i isto toliko od puno većeg grada Kohtla-Järve, sa kojim je bio spojen sve do 1991.

## Historija

Jõhvi je prvi put dokumentiran 1241. kao - *Gevi* u danskom popisu feuda.
Kao parohija je dokumentiran 1354., a njegova crkva se prvi put spominje 1367.

Na transformaciju Jõhvija u grad značajno je utjecala cesta Sankt Peterburg - Tallinn, dovršena 1782. za Ruskog Carstva, koja je išla preko Jõhvija, a ne više duž obale, a još više željeznička pruga Sankt Peterburg - Tallinn dovršena 1870., tako da je do 1917. imao 1300 stanovnika.

Jõhvi je status grada dobio 1938. za prve Estonske Republike, kad je imao 2.535 stanovnika.

Jedinice Wehrmachta zauzele su Jõhvi 13. augusta 1941. Grad je oslobodila Crvena armija nakon žestokog bombardiranjaa 19. augusta 1944., to je uz miniranja koje je izveo Wehrmacht razorilo 1 / 3 grada.

Nakon Drugog svjetskog rata u periodu kad je bio dio Estonske Sovjetske Socijalističke Republike razvio se kao rudarski i industrijski centar, otkad je 1949. otvoren rudnik uljnih škriljavaca (zatvoren 1973.)

Tad mu se stanovništvo višestruko povećalo doseljenjem brojnih radnika iz Sovjetskog Saveza, tako da je krajem 1980-ih u Jõhviju je živjelo samo 10% Estonaca. Njihov procent se do 2011. popeo na 34,6%, a Rusa ima 55,8%, Belousa 3,2%, Ukrajinaca 2,7% i Finaca 1,3%.

Jõhvi je 1960. administrativno spojen sa gradom Kohtla-Järve, ali je od 1991 ponovno zaseban grad.

## Privreda

Za razliku od susjednih gradova (Kohtla-Järve, Sillamäe, Narva), u Jõhviju nema velikih tvornica, već manjih pogona prehrambene industrije;
AS Maag Piimatööstus, AS Viru Joogid, OÜ Maadlex i elektonike Audes LLC OÜ.

## Pobratimski gradovi

Jõhvi ima ugovore o prijateljstvu sa sljedećim gradovima;

|  |  |
| --- | --- |
| * Harkovski rajon, Ukrajina
* Kingisepp, Rusija
* Loimaa, Finska
* Olecko, Poljska
 | * Skien, Norveška
* Thisted, Danska
* Uddevalla, Švedska
 |

## Reference

## Vanjske veze

* *Jõhvi vald!* (službene stranice) (`et`)
# Võrtsjärv

| Võrtsjärv  |
| --- |
| Panorama jezera |
| Lokacija |
| Položaj | Valga, Viljandi, Tartu |
| Države |  Estonija |
| Koordinate | 58°17′″N, 26°02′″E |
| Hidrografija |
| Vrsta | Protočno jezero |
| Površina | 270 km² |
| Aps. visina | 33 m |
| Dužina | 35 km |
| Širina | 15 km |
| Dubina | 6 m |
| Hidrologija |
| Pritoke | Väike Emajõgi, Õhne, Tänassilma, Rõngu |
| Odljev | Emajõgi |

**Võrtsjärv** (ruski: *Йыхви*, njemački: *Wirzsee*) je drugo po veličini jezero nakon
Čudsko-pskovskog (Peipsi-Pihkva) u Estoniji.

## Karakteristike

Jezero na karti Estonije
Jezero Võrtsjärv graniči sa tri okruga; Viljandi, Tartu i Valga.

Jezero ima površinu od 270 km², dugo je oko 35 i široko 15 km na sjeveru, prosječno je duboko 2,8 m, a maksimalno 6,0 m.
Slivno područje Võrtsjärva sa jezerom ima 3374 km², a bez jezera 3104 km². Prosječni vodostaj jezera je 33,63 m. Prosječna godišnja amplituda vodostaja je 1,34 m, a apsolutna amplituda je 3,08 m.

Jezero Võrtsjärv je protočno jezero čija se vode izmjene za otprilike godinu dana.
Vodom ga puni pet rijeka; Väike Emajõgi, Õhne, Tarvastu, Tänassilma i Rõngu i sedam potoka; Pikasilla, Annioja, Soe, Väluste, Meleski, Nigula i Pühaste

Iz jezera istječe rijeka Emajõgi, koja ponekad za velikog vodostaja promjeni tok i također se ulijeva u jezero Võrtsjärv.
Jezero se ledi od januara do sredine aprila, a proljetne poplave svoj vrhunac imaju krajem aprila ili početkom maja, nakon tog je tokom ljeta do septembra vodostaj relativno stabilan.

Obalna crta Jezera Võrtsjärv duga je 96 km, a razvedena je sa nekoliko poluotoka i zaljeva (Tarvastu na zapadu, Vehendi na istoku). Na jezeru ima 5 otoka: Tondisaar, Pähksaar, Ainsaar, Rättsaar i Heinsaar.
Obale jezera su plitke, osim na istoku pored sela Vehendi i Tamme gdje se nalaze klifovi visinoki od 5 do 8 m.
Plitke obalne vode jako su obrasle trskom.
Dno jezera na sjeveru i istoku kod zaljeva Vehendi je pjeskovito i stjenovito. Za razliku od tog na zapadu i naročito jugu - jezersko dno je uglavnom blatno. Najveća debljina jezerskog blata je 12 m.

## Reference

## Vanjske veze

* *Võrtsjärv* (`et`)

Võrtsjärv Lake
# Muhu

| Muhu  |
| --- |
|  |
| Podaci
 |
| Lokacija
 | Baltičko more
 |
| Arhipelag
 | Zapadnoestonski arhipelag
 |
| **Koordinate** | 58°35′46″N, 23°14′16″E |
| Država
 |  Estonija
 |
| Glavno naselje
 | Liiva
 |
| Površina
 | 200 km²
 |
| Broj stanovnika
 | 1,974
 |
|  |

**Muhu** (estonski: *Muhumaa*, njemački: *Worms*) je jedan od otoka Zapadnoestonskog arhipelaga koji leži u Baltičkom moru, pored sjeverozapadne obale Estonije.

## Karakteristike

Muhu je treći po veličini otok u Estoniji, površine 200 km².

Muhu je dug oko 3,5 km (zapad-istok) i isto toliko širok.
Dužina obalne crte iznosi 137 417 km.
Otok je pretežno ravan i niski, najviša točka ima samo 25 metara.

Muhu zajedno sa obližnjim manjim otocima; Kesselaid, Viirelaid, Võilaid i Suurlaid formira ruralnu parohiju Muhu koja ima 1,974 stanovnika

Od kopna je razdvojen tjesnacem Suur, a od otoka Saaremaa plitkim tjesnacem Väike, preko kojeg danas prelazi nasip sa cestom podignut između 1894. -1896.

Obala je razvedena zaljevima; Lõpemeri (sjeverozapad), Pädaste i Kaistu (jug) i Lalli (istok). Najveći rtovi nalaze se na sjevernoj obali, to su; Tammiski, Seanina, Vanasilla, Luutse, Villemi i Ahenda.

Otok Muhu je geološki jedna velika ravna stijena, sa vrlo tankim slojem tla (manje od 2 metra), u čijem su stvaranju važnu ulogu imale sedimentne stijene koje čine njezin sjeverni dio.
Bazična stijena sastoji se uglavnom od dolomita.
Obalne livade nalaze se uglavnom u južnom i jugozapadnom dijelu otoka, ponegdje ima i pješčanika, za razliku od tog na zapadu ima ispranih morenskih ravnica.

Na istočnom dijelu otoka nalazi se močvara *Lõetsa* s tankim slojem treseta (885 ha), na jugozapadnom dijelu nalazi se plitko endemsko jezero *Suuremõisa* (13 ha).
Najduži vodotoci su potoci Soonda (10 km) i Lõetsa (8 km).

Viši dijelovi otoka Muhu izronilii su iz mora prije otprilike 8000 godina..

## Reference

## Vanjske veze

* *Muhu saar* Arhivirano 2021-09-21 na Wayback Machine-u (`et`)
* *Discover Muhu* (na potalu Muhu) (`en`)
# Hiiumaa

| Hiiumaa  |
| --- |
|  |
| Podaci
 |
| Lokacija
 | Baltičko more
 |
| Arhipelag
 | Zapadnoestonski arhipelag
 |
| **Koordinate** | 58°53′0″N, 22°39′0″E |
| Država
 |  Estonija
 |
| Glavno naselje
 | Kärdla
 |
| Površina
 | 989 km²
 |
| Broj stanovnika
 | 10,118
 |
|  |

**Hiiumaa** (švedski i njemački: *Dagö*, *Dagden*, ruski: *Хийумаа*) je otok
na zapadu Estonije u Okrugu Hiiu.

## Karakteristike

Hiiumaa je najsjeverniji i drugi po veličini otok u Estoniji površine 989 km².
Nalazi se u Baltičkom moru, sjeverozapadno od Riškog zaljeva.
On zajedno sa obližnjim otocima, formira istoimeni krajolik velik 1122 km².
Administrativno, čitav krajolik pripada Okrugu Hiiu, osim otoka Vormsi koji pripada Okrugu Lääne.

Pored Hiiumae u taj krajolik je uključen nekadašnji otok Kassari i gotovo 230 otočića u obalnom moru glavnog otoka.
Hiiumaa graniči sa otvorenim morem na sjeveru i zapadu.
Tjesnac Soela na jugoistoku razdvaja ga od otoka Saaremaa, tjesnac Väinameri od kopna, a tjesnac Hari iz otoka Vormsija.

Obala je jako razvedena, između najvećih poluotoka, Kõpu na zapadu i Tahkuna na sjeveru, niže se čitav niz manjih; Riidma, Rambi, Ninametsa, Kootsaare i zaljevi; Luidja, Paope, Reigi, Meelste.
I jugoistočna obala je također razvedena, nanizana poluotocima (Sarve, Salinõmme i Õunaku) i zaljevima (Soonlepa, Õunaku, Vaemla, Käina i Jausa).
Zbog uzdizanja morskog dna (približno 3 mm / godišnje), nekadašnji otok Kassari na jugoistoku, postao je poluotok, jer su se uzdigli nasipi pa je postao povezan sa Hiiumaom, a od mora su nastala unutrašnja jezera.

Hiiumaa je niski otok, sastavljen od vapnenca i morskih sedimenata.
Najveći zaljevi su Mardihansu, Kassari i Tareste. More sjeveroistočno od otoka je toliko plitko da je opasno za plovidbu.

Hiiumaa se počela izdizati iz mora prije više od 10.000 godina, kada su se najviši dijelovi poluotoka Kõpu izdigli iznad vode. Veći dio otoka izdigao se iz vode krajem posljednjeg ledenog doba.

## Historija

Početkom 13. vijeka otok je zauzelo Livonsko bratstvo mača koje se 1237. stopilo sa Teutonskim viteškim redom, za teutonske vladavine na otok su se naselili Nijemci i Šveđani. Nakon Teutonske države, od 1560. otokom vlada Kraljevina Danska a od 1582 Kraljevina Švedska.
Nakon Velikog sjevernog rata od 1721. otokom vlada Rusko Carstvo, a nakon Prvog svjetskog rata postao je dio prve Estonske Republike.
Od 1940. do 1991. bio je dio Estonske Sovjetske Socijalističke Republike uz kraći prekid (1941.-1944.) za njemačke okupacije.

U [[gradiću Kärdla na sjeveroistoku otoka živi oko 1 / 3 svih otočkih stanovnika
Stočarstvo, poljoprivreda i ribarstvo su glavne privredne djelatnosti.

## Reference

## Vanjske veze

* *Hiiumaa island* (`en`)
* *Hiiumaa island, Estonia* (na potalu Encyclopaedia Britannica) (`en`)
# Valga

**Valga** se može odnositi na:

* Valga, Estonija, grad u Estoniji, kao i njegov pobratimljeni grad Valka u Latviji
* Valga, Španija, grad u španskoj pokrajini Galiciji
* Valga (okrug), jedan od 15 okruga Estonije
# Väike Emajõgi

| Väike Emajõgi  |
| --- |
|  |
| Lokacija |
| Kontinenti | Evropa |
| Države |  Estonija |
| Pokrajine | Okrug Valga |
| Hidrografija |
| Izvor   – koordinate | Jezero Pühajärv 58°0′59″N,26°26′45″E |
| Ušće   – koordinate | selo Pikasilla u Jezero Võrtsjärv 58°5′46″N,26°3′26″E |
| Dužina | 83 km |
| Pritoke | lijeve; Pedeli, Antsla, Ärnu, Visela desne; Laatre |
| Hidrologija |
| Protok   – srednji |  0,98 m³/s |
| Sliv | baltički |
| Ulijeva se u | Jezero Võrtsjärv |

**Väike Emajõgi** (njemački: *Kleiner Embach*, ruski: *Вяйке-Эмайыги*) što prevedeno sa estonskog znači *Mali Emajõgi* je rijeka na jugoistoku Estonije duga 83 km.

## Hidrologija

Mali Emajõgi izvire iz Jezera Pühajärv kod sela Sihva, od tamo teče prema zapadu uz velike meandre, jer teče preko ravničarskog močvarnog kraja, do ušća na južnom kraju Jezera Võrtsjärv kod sela Pikasilla.
Väike Emajõgi se u svom gornjem toku zove *Pühajõgi*, a u srednjem - *Korva*.

Porječje rijeke prostire se na površini od 1380 km² (od tog 90 km² u Latviji), Prosječni godišnji protok na ušću je 8–10 m³/s.
Rijeka je poznata po tom što donosi puno sedimenata (najviše u Estoniji) na ušću sloj debeo 115 metara.

Najveće lijeve pritoke su; Pedeli (31 km), Antsla (25 km), Ärnu (22 km) i Visela (17 km) i desna Laatre (26 km).
Ponekad se rijeka Emajõgi (ili Suur Emajõgi) i Väike Emajõgi računaju kao jedinstvena rijeka - Emajõgi.

## Reference

## Vanjske veze

* *Väike Emajõgi* (`et`)
# Väinameri

| Väinameri
 |
| --- |
| Pozicija Väinamerija na karti EstonijePozicija Väinamerija na karti Estonije
 |
|  |
| **Država** |  Estonija
 |

**Väinameri** (njemački: *Moonsund*, švedski: *Moonsundet*) je zaljev dio Baltičkog mora koji se prostire između zapadne obale Estonije i otoka Zapadnoestonskog arhipelaga.
Väinameri je i tjesnac između otvorenog dijela Baltičkog mora i sjevernog dijela Riškog zaljeva.

## Geografija

Väinameri ima površinu od 2243 km² (zajedno sa otocima 2600 km²), prosječno je dubok 4,9 a maksimalno 24 metra, između otoka Kesselaid i Muhu.

Volumen mu iznosi 10,6 km³, salinitet 6-6,5 ‰, a temperatura vode od 17,5-18,5 °C u julu do 0 °C zimi.

Väinameri je najčešće zaleđen od sredine januara do kraja aprila.
Morske struje teku uglavnom od juga prema sjeveru, najčešće pokrenute vjetrom.

Niski otočići Väinamerija
Sjeverna granica Väinamerija je linija između poluotoka Tahkuna na Otoku Hiiumaa do rt Telise na poluotok Noarootsi na kopnu.
Južna granica je linija od Poluotoka Kübassaare na Otoku Saaremaa duž paralele - 58 ° 25,5 ′ S.

U užem smislu - Väinameri obuhvaća akvatorij između otoka; Muhu, Saaremaa, Hiiumaa, Vormsi i estonskog kopna, površine 1700 km², koje je sa Baltičkim morem povezano tjesnacima Suur, Väike, Soela, Hari i Voosi.

Zapadni dio Väinamerija poznat je i pod imenom *Zaljev Kassari* ili *Tjesnac Hiiu*, a istočni kao *Tjesnac Muhu*. Najveći zaljevi su Haapsalu i Matsalu.

U Väinameriju nema puno vrsta riba, to su uglavnom haringe, jegulje, lignje, lubini ali su im zato jata velika.
Dobar dio Väinamerija proglašen je Rezervatom biosfere Zapadnoestonski arhipelag, Zaljev Matsalu sa okolicom je dio Nacionalnog parka Matsalu, a zaljev Käina sa obalom je dio Rezervata prirode.

Ime Väinameri počelo se koristiti u Estoniji tek od kraja 1930-ih, ranije se govorilo *Moonsund*.

## Izvori

## Vanjske veze

* *Väinameri* (`et`)