Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# 1610-e

|  |  |
| --- | --- |
| **Milenijum:** | 2. milenijum
 |
| **Vjekovi:** | 16. vijek – **17. vijek** – 18. vijek
 |
| **Decenije:** | 1580-e 1590-e 1600-e – **1610-e** – 1620-e 1630-e 1640-e
 |
| **Godine:** | 1610 1611 1612 1613 1614 1615 1616 1617 1618 1619
 |
| **Kategorije:** | Rođenja – Smrti – Arhitektura Nastanci – Prestanci
 |

**1610-e** su decenija koja je počela 1. januara 1610. i završila 31. decembra 1619.

## Događaji i trendovi
# 1620-e

|  |  |
| --- | --- |
| **Milenijum:** | 2. milenijum
 |
| **Vjekovi:** | 16. vijek – **17. vijek** – 18. vijek
 |
| **Decenije:** | 1590-e 1600-e 1610-e – **1620-e** – 1630-e 1640-e 1650-e
 |
| **Godine:** | 1620 1621 1622 1623 1624 1625 1626 1627 1628 1629
 |
| **Kategorije:** | Rođenja – Smrti – Arhitektura Nastanci – Prestanci
 |

**1620-e** su decenija koja je počela 1. januara 1620. i završila 31. decembra 1629.

## Događaji i trendovi
# 1630-e

|  |  |
| --- | --- |
| **Milenijum:** | 2. milenijum
 |
| **Vjekovi:** | 16. vijek – **17. vijek** – 18. vijek
 |
| **Decenije:** | 1600-e 1610-e 1620-e – **1630-e** – 1640-e 1650-e 1660-e
 |
| **Godine:** | 1630 1631 1632 1633 1634 1635 1636 1637 1638 1639
 |
| **Kategorije:** | Rođenja – Smrti – Arhitektura Nastanci – Prestanci
 |

**1630-e** su decenija koja je počela 1. januara 1630. i završila 31. decembra 1639.

## Događaji i trendovi
# Pavlimir

**Pavlimir** je najpoznatija drama Junija Palmotića prvi put prikazana pred *Dvorom od družine isprazne* 22. veljače 1632.

## Kratki sadržaj

Zasnovana je na građi iz Ljetopisa popa Dukljanina, opisuje događaje koji se protežu kroz nekoliko naraštaja, isprepletene s čudesnim i fantastičnim likovima koji utjelovljuju dobre i zle sile, a dramatizira legendu o kralju Pavlimiru kao osnivaču Dubrovnika. Pavlimir je unuk prognanog kralja Radoslava. Na poziv slovinskih vladara vraća se iz Rima na prazno djedovo prijestolje. Nakon strašne oluje koje su pripremili zli dusi dolazi s družinom u Gruž za vrijeme svetkovine sv. Ilara, zaštitnika mjesta. Susreće tamošnje stanovnike, pastire, pustinjaka Srđa (koji mu pomaže u svladavanju zapreka), preuzima prijestolje i osniva Dubrovnik te se vjeri sa Srđevom nećakinjom Margaritom. Iza alegorijske priče o Pavlimiru, krije se prava tema: ljubav prema slobodi i rodnome gradu.
# Tokat

| Tokat
 |
| --- |
| Centar gradaCentar grada |
|  |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **država** |  Turska
 |
| **regija** | Crno More
 |
| **provincija** | Tokat
 |
|  |
| **Vlast**  |
|  - **gradonačelnik** | Adnan Çiçek
 |
|  |
| **Površina**  |
|  - **Ukupna** | 1 923 km²
 |
| **Visina** | 623
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2012.)
 |
|  - **Grad** | 132 437
 |
|  |
| **Vremenska zona** | UTC+2 (UTC+3)
 |
| **Poštanski broj** | 60100, 60200
 |
| **Pozivni broj** | (+90) 356
 |
| **Službena stranica** www.tokat
 |
| Karta
 |
| Tokatclass=notpageimage| Tokat na karti Turske |

**Tokat** je administrativni centar istoimene turske provincije Tokat od 132 437 stanovnika.

## Geografija

*Tokat* leži na sjeveru Turske, u regiji Crno More, u brdovitoj unutrašnjosti Anadolije. Grad se smjestio na istočnom kraju uske plodne doline okružene visokim planinama (prosječno preko 1 200 m). Udaljen je oko 200 km južno od Samsuna, a nekih 130 km od Crnoga mora.

## Historija

*Tokat* za antike znan kao **Eudokia**, osnovali su još Hetiti u 2. mileniju pne. Za vladavine pontsko - armenskog kralja Mitridata VI. bio je jedna jedna od njegovih snažnih utvrda.

Nakon Bitke kod Mancikerta *Eudokiju* su kao većinu Male Azije zauzeli Turci Seldžuci. Nakon tog je grad kroz par vjekova mjenjao razne gospodare, između ostalog i Seldžuke, koji su ga stano nanovo zauzimali da bi od 1396. podpao pod osmansku vlast.

## Vanjske veze

* Službene stranice grada (`tr`)
# Charles I od Engleske

| Charles I Stuart
 |
| --- |
|  Portret od Anthony van Dycka iz 1636. |
| Datum rođenja
 | 19. novembar 1600.
 |
| Mesto rođenja
 | Dunfermline ( Škotska)
 |
| Datum smrti
 | 30. januar 1649.
 |
| Mesto smrti
 | London ( Engleska)
 |
| Titula
 | kralj Engleske, Škotske i Irske
 |
| Period
 | 27. mart 1625. - 30. januar 1649.
 |
| Prethodnik
 | James I Stuart
 |
| Naslednik
 | Državni savjet Commonwealtha Engleske, Škotske i Irske Charles II.
 |
| Poreklo i porodica
 |
| Dinastija
 | Stuart
 |
| Otac
 | James I Stuart
 |
| Majka
 | Anna od Danske
 |
| Supružnik
 | Henrietta Maria Francuska
 |
| Deca
 | Charles II., Mary Oranska, James II i VII, Elizabeth, Anne, Henry, Henrietta
 |

**Charles I Stuart** (Dunfermline, 19. novembar 1600. - London, 30. januar 1649.), bio je kralj Engleske, Škotske i Irske od 1625. do 1649. godine.

## Biografija

Charles I. je ostao upamćen po svojim stanim sukobima sa parlamentom, kao zagovornik vladarskog apsolutizma. Zbog svojih stavova i postupaka, navukao je na sebe širok krug neprijatelja.

Njegova vladavina ostala je obilježena vjerskim sukobima i previranjima o budućnosti anglikanske crkve, njega su osobno optuživali da je sklon Katoličkoj crkvi, što je sve u konačnici dovelo do građanskog rata u kojem je zbačen i smaknut 1649.

## Reference

## Vanjske veze

* *Biography of King Charles the First* na portalu British Civil Wars and Commonwealth website Arhivirano 2008-05-11 na Wayback Machine-u (`en`)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Kralj Ujedinjenog Kraljevstva** | Nasljednik:
 |
| **James I** | **Charles II** |
# Mastriht

**Maastrichtij** je posljednji stadij perioda krede, a samim time i mezozojske ere. Pokrivao je period od prije 70,6 Ma do prije 64,9 Ma (miliona godina).

Na kraju ovog perioda se dogodilo masovno izumiranje poznato kao K/T (ili Kredsko/tercijarsko) izumiranje. Tokom tog događaja mnoge poznate grupe kao dinosauri, pleziosauri i mozasauri, kao i mnoge manje poznate grupe, su nestale.

| Period krede
 |
| --- |
| Donja kreda
 | Gornja kreda
 |
| Berijas
 | Valendis
 | Otriv
 | Barem
 | Apt
 | Alb
 | Cenoman
 | Turon
 | Konijak
 | Santon
 | Kampan
 | Mastriht
 |
# Heinrich Holk

Holk na portretu koji je izradio Martin Bernigeroth
**Heinrich Holk** (također **Holke** ili **Henrik Holck**) (18. april 1599 – 9. septembar 1633) bio je dansko-njemački vojskovođa, poznat po tome što se borio na obje strane u Tridesetogodišnjem ratu.

Slavu je stekao kao zapovjednik danskih trupa koje su 1628. godine uspješno obranile Stralsund, posljednje značajno protestantsko uporište u Njemačkoj od carske katoličke vojske pod dotada nepobijeđenim proslavljenim vojskovođom Albrechtom von Wallensteinom. Nakon što je Lübečkim mirom Danska sljedeće godine izašla iz rata, Holk je ušao u Wallensteinovu službu i postao zapovjednik carske konjice. Holk, čije su se konjičke trupe isticale sklonošću pljački, silovanjima i zlostavljanju civila, igrao je važnu ulogu kako u bitci u Lützena, tako i u kasnijim Wallensteinovim pokušajima da ishodi mir pregovaranjem sa protestantskom Saksonijom. Prilikom jednog od tih pregovora se razbolio od kuge i ubrzo nakon toga umro.

## Izvori

## Literatura

* Mackillop, Andrew; Murdoch, Steve (2003). *Military governors and imperial frontiers c. 1600-1800: A study of Scotland and empires*. BRILL. ISBN 90-04-12970-7.
* Jens E, Olesen (2003). „Christian IV og dansk Pommernpolitik”. u: Asmus, Ivo; Droste, Heiko; Olesen, Jens E. (Danish). *Gemeinsame Bekannte: Schweden und Deutschland in der Frühen Neuzeit*. Berlin-Hamburg-Münster: LIT Verlag. ISBN 3-8258-7150-9.
# Oederan

| Ederan *Oederan* |
| --- |
|  |
|  Grb
 |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Njemačka
 |
| Gradonačelnik
 | *Steffen Schneider* (Freie Wähler)
 |
| Savezna država
 | Saksonija
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo
 | 7.739
 |
| Gustina stanovništva
 | 138 st./km²
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Vremenska zona
 | UTC+1, ljeti UTC+2
 |
| Nadmorska visina
 | 400 m
 |
| Površina
 | 55,9 km²
 |
| EderanEderan (Njemačke)
 |
| Ostali podaci
 |
| Poštanski kod
 | 09569
 |
| Pozivni broj
 | 037292
 |
| Registarska oznaka
 | FG
 |
| Web-stranica
 | www.oederan.de |

**Ederan** (njemački: *Oederan*) je grad u njemačkoj saveznoj državi Saksonija. Jedno je od 61 opštinskog središta okruga Srednja Saksonija. Prema procjeni iz 2010. u gradu je živjelo 7.739 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (*AGS*) 14522440.

## Geografski i demografski podaci

Položaj grada u okrugu Srednja Saksonija
Ederan se nalazi u saveznoj državi Saksonija u okrugu Srednja Saksonija. Grad se nalazi na nadmorskoj visini od 400 metara. Površina opštine iznosi 55,9 km². U samom gradu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 7.739 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 138 stanovnika/km².

## Međunarodna saradnja

| Mjesto
 | Država
 | Vrsta saradnje
 | Od
 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sokolov
 | Češka
 | kontakt
 | 2000.
 |
| Izvor |

## Reference

## Literatura

* Berger, Dieter (1999). *Geographische Namen in Deutschland*. Bibliographisches Institut. ISBN 3411062525.
* Fulbrook, Mary (1991). *A Concise History of Germany*. Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-36836-0.
* Gareth, Shaw (2011). *Urban Historical Geography: Recent Progress in Britain and Germany (Cambridge Studies in Historical Geography)* (Reprint edition izd.). Cambridge University Press. ISBN 0521189748.
* Home, William R.; Pavlovic, Zoran (2007). *Germany (Modern World Nations)* (2 ed. izd.). Chelsea House Pub. ISBN 0791095126.
* Hamm, Ingrid; Werding, Martin; Seitz, Helmut (3540681353). *Demographic Change in Germany* (8. izd.). New York: Springer-Verlag. ISBN 2007.
* Berghahn, V. R. (2004). *Modern Germany: Society, Economy and Politics in the Twentieth Century* (2. izd.). Cambridge University Press. ISBN 0521347483.
* Jähnig, Bernhart; Biewer, Ludwig (1991). *Kleiner Atlas zur deutschen Territorialgeschichte* (2. izd.). Bonn: Kulturstiftung der Deutschen Vertriebenen. ISBN 3885570963.
* Dornbusch, Joachim; Aner, Ekkehard (1997). *Grosser Atlas zur Weltgeschichte*. Braunschweig: Westermann. ISBN 3075095206.

## Vanjske veze

* Zvanični sajt opštine (`de`)
* Nem. Savezni zavod za statistiku (`de`)
* Stalna konferencija gradova i opština (`de`)
* KommOn Arhivirano 2014-04-29 na Wayback Machine-u - Informacioni sistem gradova, opština i okruga. (`de`)
# Freiberg

| Frajberg *Freiberg* |
| --- |
|  |
|  Grb
 |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Njemačka
 |
| Gradonačelnik
 | *Bernd-Erwin Schramm* |
| Savezna država
 | Saksonija
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo
 | 41.823
 |
| Gustina stanovništva
 | 870 st./km²
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Vremenska zona
 | UTC+1, ljeti UTC+2
 |
| Nadmorska visina
 | 400 m
 |
| Površina
 | 48,0 km²
 |
| FrajbergFrajberg (Njemačke)
 |
| Ostali podaci
 |
| Poštanski kod
 | 09599
 |
| Pozivni broj
 | 03731
 |
| Registarska oznaka
 | FG
 |
| Web-stranica
 | www.freiberg.de |

**Frajberg** (njemački: *Freiberg*) je grad u njemačkoj saveznoj državi Saksonija. Jedno je od 61 opštinskog središta okruga Srednja Saksonija. Prema procjeni iz 2010. u gradu je živjelo 41.823 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (*AGS*) 14522180.

## Geografski i demografski podaci

Položaj grada u okrugu Srednja Saksonija
Frajberg se nalazi u saveznoj državi Saksonija u okrugu Srednja Saksonija. Grad se nalazi na nadmorskoj visini od 400 metara. Površina opštine iznosi 48,0 km². U samom gradu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 41.823 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 870 stanovnika/km².

## Međunarodna saradnja

| Mjesto
 | Država
 | Vrsta saradnje
 | Od
 |
| --- | --- | --- | --- |
| Okres Teplicé
 | Češka
 | partnerstvo
 | 2000.
 |
| Delft
 | Holandija
 | partnerstvo
 | 1986.
 |
| Nes-Ciona
 | Izrael
 | partnerstvo
 | 1996.
 |
| Gentilly
 | Francuska
 | partnerstvo
 | 1966.
 |
| Izvor |

## Reference

## Literatura

* Berger, Dieter (1999). *Geographische Namen in Deutschland*. Bibliographisches Institut. ISBN 3411062525.
* Fulbrook, Mary (1991). *A Concise History of Germany*. Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-36836-0.
* Gareth, Shaw (2011). *Urban Historical Geography: Recent Progress in Britain and Germany (Cambridge Studies in Historical Geography)* (Reprint edition izd.). Cambridge University Press. ISBN 0521189748.
* Home, William R.; Pavlovic, Zoran (2007). *Germany (Modern World Nations)* (2 ed. izd.). Chelsea House Pub. ISBN 0791095126.
* Hamm, Ingrid; Werding, Martin; Seitz, Helmut (3540681353). *Demographic Change in Germany* (8. izd.). New York: Springer-Verlag. ISBN 2007.
* Berghahn, V. R. (2004). *Modern Germany: Society, Economy and Politics in the Twentieth Century* (2. izd.). Cambridge University Press. ISBN 0521347483.
* Jähnig, Bernhart; Biewer, Ludwig (1991). *Kleiner Atlas zur deutschen Territorialgeschichte* (2. izd.). Bonn: Kulturstiftung der Deutschen Vertriebenen. ISBN 3885570963.
* Dornbusch, Joachim; Aner, Ekkehard (1997). *Grosser Atlas zur Weltgeschichte*. Braunschweig: Westermann. ISBN 3075095206.

## Vanjske veze

|  |  |
| --- | --- |
|  |
Portal NemačkaDeo Vikipedije posvećen temama vezanim za **Nemačku.** |

* Zvanični sajt opštine (`de`)
* Nem. Savezni zavod za statistiku (`de`)
* Stalna konferencija gradova i opština (`de`)
* KommOn Arhivirano 2014-04-29 na Wayback Machine-u - Informacioni sistem gradova, opština i okruga. (`de`)
# Bela (Novi Marof)

| Bela
 |
| --- |
| Belaclass=notpageimage| Bela na karti Hrvatske
 |
| Županija
 | Varaždinska županija
 |
| Općina/Grad
 | Novi Marof
 |
|  |
| Geografske koordinate
 |
|  - z. š.
 | 46.207 N
 |
|  - z. d.
 | 16.254 E
 |
|  |
| Stanovništvo - - - - - - -(2001 / 2011 / 2021)
 |
|  - Ukupno
 | 69
 |
|  - Broj domaćinstava
 | 19
 |
|  |
| Pošta
 | 42242 Radovan
 |
| Pozivni broj
 | +385 042
 |
| Autooznaka
 | VŽ
 |

**Bela** je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Grada Novog Marofa, Varaždinska županija.

## Stanovništvo

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 69 stanovnika te 19 obiteljskih kućanstava.

Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.

## Reference
# Vladislav IV, kralj Poljske

Vladislav IV., kralj Poljske
**Vladislav IV., kralj Poljske** ( 9. lipanj 1595. - 20. svibanj 1648. ) je bio kralj Poljsko-Litvanske Unije od 1632., izabrani car Rusije između 1610. i 1612. godine i de jure veliki vojvoda Moskve od 1610. godine.

## Mladost

## Car Rusije

U doba kada je na vlasti u Rusiji još uvijek bio car Vasilije IV. Šujski tijekom zime 1610. godine tamošnji nezadovoljnici su poslali delegaciju poljskom kralju Sigismundu III radi dogovora o predaji carske vlasti njegovom sinu **Vladislavu**. Konačni uspjeh ti pregovori postižu 4. veljače 1610 godine kada u zamjenu za krunu poljski princ se obvezuje da će izvršiti prelaz na pravoslavnu vjeru. Da bi tada postignuti dogovor postao realnost trebalo je još samo da Poljska vojska pod zapovjedništvom generala Stanislava Zolkievskog potuče vojsku ruskog cara Vasilija IV. Taj uvjet je na kraju bio ispunjen tek u srpnju 1610. godine kada nakon potpune pobjede tijekom opsade Smolenska Poljske trupe pobjednički ulaze u Moskvu.

Kako bi izbor novog cara bio legalan po ruskom zakonu general Stanislav Zolkievski je dobio zadatak da okupi parlament koji je trebao proglasiti novoga cara. Na sjednici tijekom rujna 1610. godine taj posljednji uvjet je bio ispunjen i **Vladislav** je postao car Rusije i veliki vojvoda Moskve bez da je uopće ušao na Ruski teritorij.

Kada je vijest o poljskom vladaru Rusije i poljskim vojnicima u Kremlju došla u ruski narod ona je odmah izazvala potpuni bijes stanovništva. Rezultat toga je postalo stvaranje dobrovoljačkih vojski. Prva od njih je bila ona Prokopija Ljapunova koja je već u ljeto 1611. godine počela blokadu Moskve . Kako je ta vojska prije svega ovisila o karizmi vođe njegova smrt 1 kolovoza 1611. godine označava njen raspad.

Na žalost **Vladislava** taj događaj mu nije ništa donio pošto se ubrzo krenulo na stvaranje druge dobrovoljačke armije. Ruski trgovci koji ju financiraju zatražili su od Dimitrija Požarskog časnika prve armije da preuzme zapovjedanje u ovom novom pokušaju. Ova nova oslobodilačka armija pod zapovjedništvom Dimitrija Požarskog nastaje krajem 1611. godine. U odlučujućoj bitci tijekom kolovoza 1612. godine vojne snage Ladislava su bile potpuno potučene, a tamošnji garnizon u Moskvi je bio prisiljen na kapitulaciju. Tim činom vlast ovoga "Ruskog" cara je bila završena.

Njegova lična odgovornost u ovakvom razvoju događaja se očituje u tri osnovne točke. Odbio je prijeći na pravoslavlje što je na početku obećao, nikada nije posjetio "svoju" državu i postavio je Poljske vojnike u Kremlj. Ta sva tri događaju su bili velika, neoprostiva uvreda ruskom narodu tako da se na kraju moglo dogoditi samo ono što se desilo.

## Kralj Poljske

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Car Rusije** | Nasljednik:
 |
| **Stanislav Zolkievski** | **Dimitrije Požarski** |
# Matija Gubec

| Matija Gubec |
| --- |
|  |
| Rođenje | Ambroz Gubec oko 1548. Hižakovec, Hrvatsko zagorje  |
| Smrt | 15. veljače? 1573. Zagreb, Hrvatska, Habsburška Monarhija |
| Ostala imena | Gubecz Máté |

Bista na uglu Markova trga i Ćirilometodske ulice u Zagrebu
**Matija Gubec** (pravo ime **Ambroz Gubec**, mađ. **Gubecz Máté**; Hižakovec u Hrvatskom zagorju, oko 1548. – Zagreb, oko 15. veljače 1573.), vođa seljačke bune u Hrvatskoj i Sloveniji.

Prije bune, Gubec je bio kmet na imanju zloglasnog Franje Tahija.

Kad je izbila buna, seljaci su izabrali Gubeca za vođu. U kratkom vremenu bune Gubec se pokazao kao sposoban organizator i nadahnjujući vođa, pa je odmah nakon smrti ušao u legendu.

Vodio je seljačku vojsku u presudnoj bitki protiv plemića kod Stubičkih Toplica 9. veljače 1573. Nakon što su seljaci poraženi, Gubec je uhvaćen i odveden u Zagreb. Smaknut je 15. veljače, a prema legendi je javno mučen na Markovu trgu tako što je prisiljen da nosi krunu od usijanog željeza (kao "seljački kralj"), a zatim je raščetvoren.

U Kraljevini Jugoslaviji izdata je poštanska marka sa njegovim likom.

Matija Gubec je do današnjeg vremena ostao najveći narodni junak Hrvata. Tokom drugog svjetskog rata njegovim je imenom nazvana jedna slovenska partizanska brigada. Posebno je slavljen u socijalističko doba, pa je tada podignut i njegov spomenik u Gornjoj Stubici, čiji je autor Antun Augustinčić.

Ivica Krajač, Karlo Metikoš i Miljenko Prohaska autori su prve hrvatske rock-opere Gubec-beg, nazvane upravo po vođi seljačke bune.

Najčešće ime ulice u Hrvatskoj je Ulica Matije Gupca, prema istraživanju Slavena Letice.
# Ieyasu Tokugawa

**Tokugawa Ieyasu** (japanski: 徳川 家康, Tokugawa Ieyasu?)
**Tokugava Iejasu** (pokrajina Mikawa, 31. siječnja 1542. – dvorac Sumpu, 1. lipnja 1616.) bio je osnivač i prvi šogun dinastije Tokugawa, koja je vladala Japanom od bitke kod Sekigahare (1600.) do Restauracije Meiji (1868.). Iejasu je prigrabio vlast 1600., postao šogun 1603., povukao se s položaja 1605., ali je ostao na vlasti do smrti.

Iejasu je jedan od tri čovjeka zaslužna za ujedinjenje srednjovjekovnog Japana. Druga dvojica su bili njegovi suvremenici i vojskovođe Oda Nobunaga i Tojotomi Hidejoši. Iejasu se isprva vezao uz Nobunagu kako bi prebrodio opći rat u Japanu tog doba i polako izgradio svoj posjed. U 1580-ima je postao važan *daimyo*, vladar plodnog i mnogoljudnog *hana* (posjeda).

Kad je Nobunaga umro, Iejasu je ponudio svoje usluge Hidejošiju, koji je širio vlast nad jugozapadnim Japanom. U međuvremenu je osnažio svoje vazalske snage i povećao gospodarsku moć svojih posjeda. Kad je Hidejoši u 1590-ima pošao u katastrofalne pohode protiv Koreje, Iejasu ga nije slijedio, nego je osigurao položaj u zemlji.

Po Hidejošijevoj smrti, Iejasu je imao najveću i najpouzdaniju vojsku, kao i najproduktivnije i najbolje ustrojene posjede u Japanu. U bitkama je pobijedio sve suparnike, kojima je zatim oduzeo zemlju i dao im nove posjede daleko od japanskih središta, koja su uglavnom postala njegovo vlasništvo. Dobio je naslov šoguna i dvije godine kasnije prenio ga na svojeg sina, pa je tako šogunat postao nasljedna titula dinastije Tokugawa.
# Krško

| Krško
 |
| --- |
| Panorama grada na SaviPanorama grada na Savi |
|  |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  Slovenija
 |
| **Pokrajina** | Dolenjska
 |
| **Statistička regija** | Donjoposavska
 |
|  |
| **Površina**  |
|  - **Ukupna** | 6 km²
 |
| **Visina** | 163 m
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2013)
 |
|  - **Urbano područje** | 7219
 |
|  - **Urbana gustoća** | 1203.2 st/km²
 |
|  |
| **Vremenska zona** | UTC+1 (UTC+2)
 |
| **Poštanski broj** | 8270
 |
| **Pozivni broj** | (+386) 07
 |
| **Službene stranice** www.krsko
 |
| Karta
 |
| Krško
 |

**Krško** (njemački: *Gurkfeld*) je grad od 7219 stanovnika i administrativni centar istoimene općine u istočnoj Sloveniji. Krško je poznato po NE Krško, jedinoj nuklearnoj elektrani u bivšoj Jugoslaviji. Ime grada je derivat njemačkog imena za rijeku Krku (*Gurk*).

## Geografija

Krško leži na istoku Slovenije u pokrajini Dolenjskoj, u kraju gdje se rijeka Sava izljeva u istoimenu prostranu dolinu. Krško je udaljeno 100 km istočno od Ljubljane i 50 km od Zagreba.

## Historija

Kraj oko Krškog bio je naseljen još od kamenog doba (Ajdovska jama). Za rimskih vremena tu se nalazila riječna luka Neviodunum (lokalitet kod sela Drnove).

Nuklearna elektrana Krško
Zbog svog strateškog položaja na ulazu u savsku kotlinu, iznad mjesta na brdu Gora u 12. vijeku podignuta je utvrda Grad Krško, koja je još u 17. vijeku bila cijela (tad ju je nacrtao Valvasor), no u 19. vijeku bila je hrpa kamenja. Za protureformacije između 1640. i 1644. izgrađen je kapucinski samostan, pa je Krško ponovno postao katolički kraj, a ne više protestanski kao do tada. Između 1953. i 1964. gradu je promjenjeno ime, pa se zvao Videm Krško.

## Znamenitosti

Najveća znamenitost grada je valvasorova biblioteka i kapucinski samostan iz 17. vijeka.

## Dvorci

Rajhenburg
Šrajbarski turn
Dvorci u općini Krško:

* Dvorac Raka
* Dvorac Šrajbarski turn
* Dvorac Rajhenburg
* Dvorac Reštajn
* Dvorac Turn
* Krški dvorac

## Privreda

Svojevremeno je Krško bilo poznato po tvornici celuloze i papira podignutoj 1937. koja je bila svojevremeno najveća takva tvornica na Balkanu i rasadnik kadrova tog profila za evropski jugoistok. Kako je tvornica bankrotirala, danas je poznato po energetici jer se u njegovoj okolici nalaze Nuklearna elektrana Krško, Termoelektrarna Brestanica i Hidroelektrarna Krško na Savi, izgrađena 2013. godine.

## Poznati sugrađani

* Adam Bohorič, jedan od stvaraoca slovenske pismenosti i jezika iz 16. vijeka.
* Jurij Dalmatin, slovenski protestantski teolog i pisac iz 16. vijeka.

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice grada Arhivirano 2012-07-17 na Wayback Machine-u (`sl`)
# Sveta liga (1571)

zastava Svete lige
**Sveta liga iz 1571.** godine bila je liga sredozemnih zemalja osnovana u cilju zaustavljanja daljnje turske najezde ka Europi. Оsnovao ju je papa Pio V., а činile su je Papinska država, Španjolska, Mletačka republika, Napulj, Sicilija, Genova, veliko vojvodstvo Toscane, vojvodstva od Savoje, Parme i Urbina, kao i Malteški vitezovi.

Ove države su imale 200 galija, 100 drugih tipova brodova, 50.000 pješaka, 4.500 konjanika, i odgovarajuću аrtiljeriju za sukob s Turcima. Kao vrhovni zapovjednik proglašen je don Juan Austrijski, nezakoniti sin Karla V., polubrat španjolskog kralja, Filipa II.

Liga je bila otvorena i za Sveto Rimsko Carstvo, Francusku i Portugal, аli ni jedna od tih zemalja se nije pridružila. Sveto Rimsko Carstvo je željelo održati mir s Carigradom, dok je Francuska bila u aktivnom protušpanjolskom savezu s Osmanlijama. Portugal je bio na vrhuncu sukoba u Мaroku i sukobima s Osmanlijama na Crvenom moru i Indijskom oceanu i nije imao više vojske za još jedan ratni poduhvat.

Liga je isprva bila formirana kako bi pomogla Mlecima u obrani Cipra, koji su Turci napali u srpnju 1570., no previše kasno da bi se pad Cipra spriječio.

7. listopada 1571. Liga se sukobila na moru s Osmanlijama u bitci kod Lepanta i izvojevala pobjedu. Prilikom potpisivanja mira 1573. godine Liga je rasformirana.