Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Mária, kraljica Ugarske

Marija Anžuvinska
**Marija Anžuvinska** ili samo kraljica **Marija** (1371. - 17. svibnja 1395.) je bila ugarsko-hrvatska kraljica (1382. - 1395.).

Nakon smrti Marijina oca Ludovika I. Anžuvinskog njegova kraljevstvo je po zahtjevu plemstva podjeljeno na Marijino hrvatsko-ugarsko kraljevstvo i Poljsko kraljevstvo njene mlađe sestre Jadvige (Hedviga). Pošto je Marija imala u doba očeve smrti samo 10 godina stvarnu vlast je imala njena majka Elizabeta Bosanska koja ubrzo postaje očajna zbog pritiska plemića i susjednih država čiji vladari su htjeli oženiti Mariju kako bi postali kraljevi. Najmoćniji konkurenti su ubrzo postali Karlo II. Drački legitimni nasljednik Anžuvinaca po muškoj liniji i Žigmund Luksemburški brat nemačkog i bohemijskog kralja. Elizabeta Bosanska je izabrala drugog za muža svoje kćeri dok su plemići izabrali prvog i ostvarili kratkotrajnu pobjedu tako da Karlo II. Drački kralj Napulja i ahejski vojvoda postaje Marijin muž i hrvatsko-ugarski kralj krajem 1385. godine. Sljedeće godine Elizabeta ubija svog zeta što dovodi do pobune pre svega hrvatskih plemića koji pobjećuju i zatvaraju Mariju i njenu majku u Novigrad gdje će na godišnjicu svog zločina Elizabeta Bosanska biti pogubljena pred svojom kćerkom. Marija Anžuvinska će biti spašena od Mlečana 1387. godine nakon čega se ženi za svog "spasitelja" Žigmunda Luksemburškog koji tako postaje hrvatsko-ugarski kralj. Nikada razjašnjena misterija tog braka postaje da li je on uopće bio konzumiran pošto nakon ženidbe Žigmund poduzima potpunu vlast u državi, a Marija živi potpuno odvojenim životom.

Marija Anžuvinska umire u neobičnom okolnostima 17.5.1395. godine dok je bila u visokom stupnju trudnoće, a pitanje očinstva nikad nije bilo rješeno.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Ugarsko - Hrvatska kraljica 1382-85** | Nasljednik:
 |
| **Ludovik I. Anžuvinski** | **Karlo II. Drački** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Ugarsko - Hrvatska kraljica protiv Ladislava** | Nasljednik:
 |
| **Karlo II. Drački** | **Rat Žigmunda protiv Ladislava** |
# Carlo III, kralj Napulja

Karlo II. Drački
**Karlo II. Drački** (Napulj, 1345. - Budim, 24. veljače 1386), poznat kao **Karlo Drački**, bio je napuljski kralj od 1382. godine, Ahejski vojvoda te hrvatsko-ugarski kralj od 1385. pa do svoje smrti 1386. godine. Porijeklom je iz napuljskog ogranka Anžuvinske dinastije.

## Biografija

Karlo je sin Ludovika Dračkog iz sporedne grane Anžuvinaca. U razdoblju 1369.-1376. godine obnašao je dužnost hrvatskog hercega. Godine 1381. nasljedio je napuljsko prijestolje.

### Hrvatsko-ugarski kralj

Stalno pozivan od hrvatsko-ugarskih velikaša, Karlo iz Napulja stiže napokon preko Senja i Zagreba u Budim. Nakon smrti Ludovika I. 1382. godine, Karlo traži hrvatsko-ugarsku krunu, kao njegov najbliži muški srodnik, poričući tako pravo njegove kćeri Marije koju je on proglasio svojom nasljednicom. Uz pomoć ugarskog plemstva uspijeva oženiti Mariju i preoteti joj krunu, te se za ugarskog kralja pod imenom **Karlo II** kruni 31. prosinca 1385. godine u Stolnom Biogradu (Székesfehérvár).

Međutim, već 7. veljače 1386. godine Karlo je ubijen. Smatralo se da je njegovo ubojstvo naručila kraljica majka Elizabeta i knez Nikola Gorjanski. Karlove pristaše u dogovoru s bosanskim kraljem Tvrtkom I. proglasile su za njegovog nasljednika malodobnog mu sina Ladislava. Pokušavajuci pridobiti Slavoniju i Hrvatsku, Elizabeta i Marija po savjetu Gorjanskog krenu preko Slavonije prema Zagrebu, ali ih kod Gorjana dočekaše pristaše ubijenoga Karla Dračkog na čelu s Ivanom Paližnom i braćom Ladislavom i Ivanišem Horvatom te Stjepanom Lackovićem. Urotnici ubiju Gorjanskog i Blaža Forgača, ubojicu Dračkoga. Kraljicu majku Elizabetu i kraljicu Mariju odvedu u Novigrad kraj Zadra gdje Paližna dade zadaviti Elizabetu, na očigled kćeri, a nju poštedi. Na to Mađari 31. ožujka 1387. godine okrune za kralja Žigmunda, Marijina muža, koji uz pomoć Venecije te Ivana, krčkoga i senjskoga kneza, prisile Paližnu da im 4. travnja 1387. izruči Mariju.

Bio je oženjen Margaretom Dračkom, svojom prvom rođakinjom, sa kojom je imao dvoje preživjele djece - Ladislava i buduću Ivanu II. Napuljsku.

## Reference

## Literatura

* *Opća i nacionalna enciklopedija u 20 svezaka, sv. X., Zagreb, 2006.*
* *Šišić, Ferdo, Povijest Hrvata, pregled povijesti hrvatskog naroda, 600.-1526., prvi dio, Zagreb, 2004.*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Karlo II. Drački (1385.-1386.)** | Nasljednik:
 |
| **Marija** | **Rat Marija protiv Ladislava** |
# Luxembourg (dinastija)

| Luksemburgovci |
| --- |
| Zemlja | Grofovija Luksemburg, Sveto Rimsko Carstvo, Kraljevina Češka, Ugarska |
| Kuća predaka | Grofovija Limburg |
| Titule | svetorimski carevi, njemački kraljevi, češki kraljevi, ugarski kraljevi |
| Osnivač | Sigfried |
| Posljednji suveren | Sigismund |
| Osnivanje | 963. |
| Prestanak | 1451. |

**Dinastija Luksemburg** ili **Luksemburgovci** (češki: *Lucemburkové*) je ime srednjovjekovne evropske dinastije, porijeklom iz Luksemburga, čiji su članovi između 1308. - 1437. bili njemački, češki i ugarski kraljevi kao i carevi Svetog Rimskog Carstva.

## Historija

Osnivač dinastije bio je ardenski grof Sigfried, koji je 963. zavladao Luksemburgom.
Njegov sin Heinrich postao je luksemburški i bavarski vojvoda

Kad je 1308. umro njemački kralj i car Svetog Rimskog Carstva - Albrecht, francuski kralj Philippe IV, odmah je istakao kao kandidata svoga brata Charlesa, ali su to odbili njemački izborni kneževi. Oni su bili još manje su skloni izabrati drugog princa iz Dinastije Habsburg, pa su nakon dugih konzultacija i uz suglasnost Svete stolice izabrali luksemburžana Heinricha IV, koji je tako postao car Svetog Rimskog Carstva - Heinrich VII.

Za njegove vladavine je ubojstvom Václava III - 1306., izumrla drevna slavenska dinastija čeških vojvoda i kraljeva
Pšemislovića, pa je nastupio period nestabilnosti u kom se izmjenilo nekoliko kraljeva, jer nitko nije mogao konsolidirati svoj položaj.
Dio plemstva i crkvenih prelata bio je naročito nezadovoljan vladavinom Jindřicha Korutanskog.

To je iskoristio Heinrich VII i instalirao svog 14 godišnjeg sina Johanna (Jan od Češke). Da se zadrži forma kontinuiteta i nasljednog prava Johann se oženio sa kćerkom posljednjeg
češkog kralja - Elizabetom.

Janov sin Karl IV, za svoje je vladavine između 1310. - 1346. povećao kraljevstvo, dodavši mu Šlesku i Lužice.

## Reference

## Vanjske veze

* *1310-1437 - Luxemburg Dynasty* (`en`)
# Albrecht II. Habsburški

| Albrecht II Habsburgški
 |
| --- |
|  |
| *Portret Albrechta II* |
| **Austrijski nadvojvoda** |
| Vladavina
 | 1404. - 1439. |
| Prethodnik
 | Albrecht IV.
 |
| Nasljednik
 | Ladislav V. Posmrtni
 |
| **Ugarsko-hrvatski kralj** |
| Vladavina
 | 1437. - 1439. |
| Prethodnik
 | Sigismund Luksemburški
 |
| Nasljednik
 | Elizabeta Luksemburška
 |
| **Njemački kralj** |
| Vladavina
 | 1438. - 1439. |
| Prethodnik
 | Sigismund Luksemburški
 |
| Nasljednik
 | Ladislav V. Posmrtni
 |
| **Češki kralj** |
| Vladavina
 | 1438. - 1439. |
| Prethodnik
 | Sigismund Luksemburški
 |
| Nasljednik
 | Ladislav V. Posmrtni
 |
|  |
| Supruga
 | Elizabeta Luksemburška
 |
| Djeca
 | Ladislav V. Posmrtni, Anna Austrijska, Elisabetha Habsburgška
 |
| Dinastija
 | Habsburg
 |
| Otac
 | Albrecht IV.
 |
| Majka
 | Johanna Sofija Bavarska
 |
| Rođenje
 | 16. august 1397. Beč
 |
| Smrt
 | 27. oktobar 1439. Neszmély kod Ostrogona
 |
| Pokop
 | Székesfehérvár |

**Albrecht II Habsburgški** (\* Beč, 16. august 1397.; † 27. oktobar 1439., Neszmély kod Ostrogona), austrijski nadvojvoda (1404. - 1439.), ugarsko-hrvatski kralj (1437. - 1439.), rimsko-njemački i češki kralj (1438. - 1439.)

## Biografija

Albrecht II. rođen je 16. augusta 1397., kao sin austrijskog vojvode Albrechta IV. i Johanne Sofije Bavarske. Otac mu je umro kada je Albrechtu bilo svega sedam godina, pa je tada službeno postao austrijski vojvoda. U njegovo ime su kao regenti vladali njegov stric i braća, koji su se dosta prepirali što je zemlju dovelo na rub građanskog rata. Ali je nakon završetka školovanja Albrecht sa svega četrnaest godina preuzeo vlast nakon smrti svoga brata Leopolda i stabilizirao situaciju u Austriji. Oženio se 1422. Elizabetom Češkom (Luksemburškom), kćerkom cara Svetog Rimskog Carstva i Ugarsko-hrvatskog kralja Sigismunda Luksemburškog, te postao nasljednik njemačke carske, te češke i hrvatsko-ugarske kraljevske krune.

Nakon Sigismundove smrti 1437. okrunjen je za hrvatsko-ugarskog kralja,postavši time prvi pripadnik Dinastije Habsburg na hrvatsko-ugarskom tronu. Pola godine kasnije postao je i češki kralj, ali nikada nije postao carem Svetog Rimskog Carstva, nego tek njemačko-rimski kralj. Poginuo je u bitci s Osmanlijama 1439. godine

## Titule

Albrecht kao i drugi tadašnji vladari u svom punom nazivu titula imao je i one samo teoretske kao na primer kralj Bosne (koja tada ima svog kralja), Srbije, Bugarske.... dok je u skraćenom obliku svojih titula koristio samo one stvarne. U tom obliku njegove titule su bile:Božjom milošću izabrani kralj Rimljana, kralj Ugarske, Hrvatska i Dalmacije itd., izabrani kralj Bohemije, vojvoda Austrije itd....

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Hrvatsko-ugarski kralj (1437. - 1439.)** | Nasljednik:
 |
| **Sigismund Luksemburški (1387. - 1437.)** | **Elizabeta (1439. - 1440.)** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Rimsko-njemački kralj (1438. - 1439.)** | Nasljednik:
 |
| **Sigismund Luksemburški** | **Friedrich III, car Svetog Rimskog Carstva** |
# Ladislav V Postum

Ladislav V. Posmrtni, hrvatsko-ugarski i češki kralj
**Ladislav V. Posmrtni** (Komárom, 22. veljače 1440. - Prag, 23. studenog 1457.; mađarski: **László Postumus**, češki: **Ladislav Pohrobek**) još kao dječak postao je ugarsko-hrvatskim i češkim kraljem. Vladavina mu je obilježena sukobom između njegova skrbnika Ulrika, grofa Celjskog, i mađarske velikaške obitelji Hunjadi.

Ladislav je bio posmrtni i jedini sin austrijskog vojvode i njemačkog kralja Alberta II. Habsburgovca, koji je također bio ugarsko-hrvatski i češki kralj. Ugarska je međutim već izabrala Vladislava III. Poljskoga za kralja kao Vladislava I, no Ladislavova majka Elizabeta prisilila je ugarskog primasa da okruni Ladislava za kralja u Stolnom Biogradu 15. svibnja 1440. Zatim je sina stavila pod skrbništvo i zaštitu svoga rođaka austrijskog nadvojvode, kasnije cara Fridrika III.. Ugarski su staleži, međutim, objavili povelju kojom su Ladislavovu krunidbu proglasili ništavnom i nevažećom.

Nakon Vladislavove smrti (1444.), Ladislav je izabran za ugarskog kralja, no Fridrik je nastavio obnašati službu skrbnika kako Ladislava tako i krune sve do 1452. Skrbništvo nad djetetom je kasnije dodijeljeno Ulriku, jednom od neprijatelja Janka Hunjadija, koji je ranije izabran za upravitelja Ugarske sa svim kraljevskim i upravnim ovlastima. Ulrik je uspio usaditi mržnju prema obitelji Hunjadi u mladoga kralja.

Ladislav je, još uvijek maloljetan, 28. listopada 1453. okrunjen za kralja Češke kao Ladislav I. Nakon toga većinu je vremena provodio u Pragu i Beču. Regenti su vladali obima njegovim kraljevstvima: Juraj Podjebradski u Češkoj i Hunjadi u Ugarskoj. Nakon Hunjadijeve smrti (kolovoz 1456.), njegov je sin Ladislav Hunjadi smaknuo Ulrika kasnije iste godine. Smaknuće Ladislava Hunjadija (ožujak 1457.), nakon što se Ladislav V. zakleo da mu neće nauditi, podiglo je takvu buru u Ugarskoj da je kralj morao bježati u Prag, gdje je i umro iste godine. Stoljećima se nagađalo da su Ladislava otrovali njegovi politički protivnici ili njegov nasljednik na češkom prijestolju, Juraj Podjebradski. Međutim, znanstvenom analizom Ladislavova kostura 1987.-1988. utvrđeno je da je umro od dječje leukemije.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Ladislav V Posmrtni (1444-1457)** | Nasljednik:
 |
| **Vladislav I Jagelović (1424-1444)** | **Matija Korvin (1458-1490)** |
# Jagelovići

Grb dinastije Jagelovića
**Jagelovići** (negdje i Jagelonci ili Jageloni; lit. *Jogailaičiai*, polj. *Jagiellonowie*, bjelorus. *Ягайлавічы*, mađ. *Jagellók*, češ. *Jagellonci*, lat. *Jagello* ili *Jagellon*) su poljsko-litavska dinastija, ogranak litavske dinastije Gediminida, koja je vladala Litvom od početka 14. stoljeća. Dinastija je u 2. polovici istog stoljeća stekla kraljevsku vlast nad Poljskom (1386.–1572.), a poslije su proširili vlast i nad Ugarskom i Hrvatskom (1440.–1444. i 1490.–1526.) te Češkom (1471.–1526.).

## Historija

Dinastiju je osnovao litavski knez Jagelo (1377.-1434.) sklopivši brak sa poljskom kraljicom Jadwigom 1386. godine. Brakom je došlo do ujedinjenja Kraljevine Poljske sa Velikom Kneževinom Litvanijom, čime je stvorena je Poljsko-Litvanska Unija koja je trajala od 1386. do 1572. godine. Jagelo je vladao Poljskom i Litvom pod vladarskim naslovom Vladislav II (1386.-1434.). Godine 1392. prepustio je bratiću Vitoldu upravu nad litavskim dijelom države, a sam je nastavio vladati u Poljskoj. Za vrijeme vladavine pokrstio je Litvu, obnovio krakovsku Akademiju 1400., te predvodeći Poljake, Litavce i Ruse, slomio je moć Teutonskog viteškog reda u Bitci kod Grunwalda 1410. godine.

Na poljskom tronu naslijedio ga je sin Vladislav III. (1434.-1444.) koji je 1440. postao i hrvatsko-ugarski kralj. Poginuo je u bitki kod Varne 1444. godine. Drugi Jagelov sin, Kazimir postao je litavski veliki knez 1440. godine, a 1447. proglešen je za poljskog kralja pod imenom Kazimir IV Jagelov unuk, Vladislav bio je češki kralj od 1471., te hrvatsko-ugarski kralj od 1490. godine. Njega je na hrvatsko-ugarskom prijestolju naslijedio sin, Ludovik II. Jagelović, koji je poginuo u bici na Mohačkom polju 1526. u sukobu sa Osmanlijama. Njegovom smrću završila se vladavina dinastije Jagelovića u Ugarskoj i Hrvatskoj, a na prijestolje su došli Habsburgovci, preko ugovora o međusobnom nasljeđivanju iz 1515. godine i ženidbe nadvojvode Ferdinanda Habsburškog s princezom Anom Jagelović.

Jagelovići su nastavili vladati u Poljskoj i Litvi sve do 1572. godine. Kralja Kazimira IV (1447.-1492.) nasljedio je sin Jan Olbracht (1492.-1501.), a njega njegov brat, veliki litavski knez Aleksander (1501.-1506.). Budući da obojica braće nisu ostavila nasljednika, na litavskom i poljskom prijestolju nasljedio ih je brat Sigismund I. (1506.-1548.), čiji je sin Sigismund II. bio posljednji poljsko-litavski vladar iz dinastije Jagelovića (do 1572. godine).

## Napomene

## Vanjske veze

* Jagelovići - Hrvatski biografski leksikon (`sh`)
* Jagelovići - Hrvatska opća enciklopedija (`sh`)
* Jagelovići - Proleksis enciklopedija (`sh`)
* Rudolf Horvat o Jagelovićima (`sh`)
# Matija Korvin

**Matija KorvinMatija Hunjadi** (mađarski: *Hunyadi Mátyás, I. Mátyás*; rođen 23. februara 1443. u Kolozsvaru, umro 6. aprila 1490 u Beču), poznat kao **Matija I Korvin**, bio je ugarski kralj i reformator. Nadimak **Korvin** (latinski: *corvus* – "vrana") nazvan je po predstavi vrane u njegovom grbu.

Kao sin Janoša Hunjadija, vojvode iz Erdelja, izabran je za kralja 1458. godine i bio je poslednji ugarski vladar koji je uspeo da sredi unutrašnje prilike u zemlji i da uspostavi jaku kraljevsku vlast i ostvari ostvariti apsolutnu monarhiju oslanjajući se na srednje plemstvo i gradove.

Uspešno je ratovao protiv Turaka i Habsburgovaca, a 1486. godine zauzeo je Beč. Nakon pada Bosne oslobodio je Jajce i organizirao Jajačku i Srebreničku banovinu, otežavši time Turcima prodor u južnoslovenske zemlje. Reformisao je državu, a u Požunu (danas Bratislavi) osnovao je 1465. godine univerzitet i 1472. prvu štampariju. Dvor mu je bio okupljalište humanista, među kojima su bili i Ivan Vitez od Sredne i Ivan Česmički.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Matija Korvin (1458. - 1490.)** | Nasljednik:
 |
| **Ladislav V. Posmrtni (1444. - 1457.)** | **Vladislav II. (1490. - 1516.)** |
# Vladislav II, kralj Ugarske

Vladislav II Jagelović Mlađi, kralj Češke i Ugarske.
**Vladislav II Jagelonac Mlađi** (1456 – 1516) bio je kralj Češke (od 1471), Ugarske (od 1490) i Hrvatske (od 1492) Unuk je istoimenog osnivača dinastije Jagelonaca, Vladislava Jagela. Rođen je u Krakovu, a njegov otac Kazimir IV bio je vladar Poljske. Njegova majka je bila Elizabeta Habzburška i na osnovu naslednog prava njene porodice, Vladislav je dobio češku, ugarsku i hrvatsku krunu. Vladislav je na češkom prestolu naslijedio Jiržija Pođebratskog, a na ugarskom Matiju Hunjadija. Naslijediti će ga sin Ludovik II Jagelović

## Hrvatska

Njegov dolazak na prijestolje Hrvatska je izazvalo veliku kontroverzu i ono što bismo danas nazvali ustavnom krizom. Ugarski plemići su Vladislava II. izabrali za svog kralja, ali su istovremeno za sebe dobili razne financijske povlastice koje su znatno oslabile kraljevu vlast. Vladislav II. je to pokušao nadoknaditi u Hrvatskoj degradirajući je s statusa pridružene kraljevine na onaj pokrajine. Po tadašnjem sistemu svi hrvatsko-ugarski kraljevi bi bili okrunjeni u Ugarskoj, a potom bi diplomu o dolasku na vlast poslali u Sabor koji bi je potvrdio nakon čega bi on postao i kralj Hrvatske. Ovaj put Sabor je odbio prihvatiti novog kralj pošto se u diplomi Hrvatska spominjala kao Ugarska pokrajina. Nakon dvije godine krize i pregovora Vladislav je kapitulirao i prihvatio uvjete hrvatskog parlamenta [1].

Bez obzira na to on se kasnije ipak uspio osvetiti. Do njegove vladavine kratka verzija službene titule kralja Ugarske je glasila: Kralj Ugarske, Hrvatske, Dalmacije, Slavonije i tako dalje. Od Vladislava II. kratka verzija službene titule će glasiti: Kralj Ugarske, Bohemije i tako dalje.

## Povezano

* Češka (Bohemija)
* Ugarska
* Jagelonci

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Vladislav II.** | Nasljednik:
 |
| **Matija Korvin (1458-1490)** | **Ludovik II. Jagelović (1516-26)** |
# Matthias, car Svetog Rimskog Carstva

**MatijaMatija** (njemački: *Matthias*; 24. februar 1557 – 20. mart 1619) je bio vladar iz dinastije Habzburga, kralj Ugarske i Hrvatske od 1608. (kao Matija II), kralj Bohemije od 1611. i car Svetog rimskog carstva od 1612. godine.

Bio je četvrti sin cara Maksimilijana II i njegove supruge Marije iz španske grane Habzburga. Oženio se Anom, ćerkom njegovog strica Ferdinanda, nadvojvode od Austrije. Brak je bio bezčedan, a Matija je 1595. nasledio Austrijsko nadvojvodstvo od strica.

Matijin stariji brat, car Rudolf II, postavio ga je 1593. za namesnika Austrije. U ovom periodu Matija je sklopio prijateljstvo sa bečkim biskupom Melhijorom Klezlom koji mu je docnije postao glavni saveznik. U periodu Dugog rata (1593-1606) habzburške vojske su se sukobile sa Osmanlijama oko prevlasti nad severnom Ugarskom i Erdeljom. Ugarsko protestantsko plemstvo je 1605. iskoristilo priliku da pokuša da zbaci vlast katoličkih Habzburga. Rudolf je ovlastio Matiju da uguši pobunu što je ovaj i učinio, mada je Bečki mir iz 1606. potvrdio načelo verskih sloboda u Ugarskoj.

Pobeda iz 1605. pomogla je Matiji da se 1606. nametne za porodičnog starešinu austrijskih Habzburga. Njegov ekscentrični i bolešljivi brat Rudolf II morao je a ga odredi za svog naslednika. Uz pomoć Skupštine državnih staleža Austrije, Ugarske i Moravske Matija je 1608. naterao brata da mu prepusti ugarsku krunu, a 1611. i krunu Češke.

Nakon Rudolfove smrti početkom 1612. Matija je najzad dobio dugo željenu titulu cara Svetog rimskog carstva. Uz podršku biskupa Klezla sprovodio je politiku verske tolerancije darujući slobodu veroispovesti i druge privilegije protestantima u Austriji i Moravskoj. Ovakva politika izazvala je protivljenje pristalica protivreformacije, na prvom mestu Matijinog brata od strica Ferdinanda. Praška defenestracija iz 1618, kojom je započet Tridesetogodišnji rat, zaoštrio je prilike u Svetom rimskom carstvu, kao i odnose među samim Habzburzima. Usled starosti i bolesti Matija je 1617. prepustio vlast nad Češkom Ferdinandu II, a 1618. i nad Ugarskom. Ferdinand II je nakon Matijine smrti 1619. nasledio i carski presto.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **car Svetog Rimskog Carstva** | Nasljednik:
 |
| **Rudolf II.** | **Ferdinand II.** |
# Ferdinand III, car Svetog Rimskog Carstva

| Ferdinand III
 |
| --- |
|  |
| *Portret Ferdinanda III* |
| **car Svetog rimskog carstva i Njemački car** |
| Vladavina
 | 1637. - 1657. |
| Prethodnik
 | Ferdinand II
 |
| Nasljednik
 | Leopold I.
 |
| **Austrijski nadvojvoda** |
| Vladavina
 | 1637. - 1657. |
| Prethodnik
 | Ferdinand II
 |
| Nasljednik
 | Leopold I.
 |
| **Ugarsko hrvatski kralj** |
| Vladavina
 | 1625. - 1657. |
| Krunidba
 | Ferdinand II
 |
| Prethodnik
 | Leopold I.
 |
| **Češki kralj** |
| Vladavina
 | 1627. - 1657. |
| Prethodnik
 | Ferdinand II
 |
| Nasljednik
 | Leopold I.
 |
|  |
| Supruge
 | María Ana od Španjolske, Maria Leopoldine od Austrije, Eleonora Gonzaga
 |
| Djeca
 | Ferdinand IV. Habsburški, Maria Anna Austrijska, Leopold I., Karl Joseph Austrijski, Eleonore Austrijska, Maria Anna Josepha Austrijska
 |
| Dinastija
 | Habsburg
 |
| Otac
 | Ferdinand II
 |
| Majka
 | Maria Anna Bavarska
 |
| Rođenje
 | 13. jul 1608. Graz
 |
| Smrt
 | 2. april 1657. Beč
 |

**Ferdinand III** (Graz, 13. jul 1608. - Beč, 2. april 1657.), bio je od 1625. ugarsko-hrvatski, od 1627. i češki kralj, a od 1637. Austrijski nadvojvoda i car
Svetog Rimskog Carstva.

## Biografija

Ferdinand je rođen je kao sin habsburgškog nadvojvojvode i cara Svetog Rimskog Carstva Ferdinanda II i njegove prve žene Marije Anne Bavarske.
Odgojili su ga jezuiti, tako da je naučio sedam jezika.

Nakon Wallensteinove pogibije preuzeo je vrhovnu komandu carske vojske i uspio pobjediti vojsku protestanske koalicije u Bitci kod Nördlingena 1634. Nakon tog je 1645. započeo sa pregovorima, koji su 1648. doveli do potpisivanja Westfalskog mira i završetka Tridesetogodišnjeg rata.

Ferdinand je za svoje vladavine okončao protureformaciju po Austriji. Bio je poznat kao odgovoran vladar svjestan svojih dužnosti, i kao osoba zainteresirana za nauku i umjetnost 1657. osnovao je
Talijansku književnu akademiju u Beču.

Naročito je volio muziku i bio prvi iz galerije careva kompozitora, komponirao je brojne mise, himne i muzičke drame. Od njega je otpočela veličanstvena era dvorskih baroknih orkestara.

## Reference

## Vanjske veze

* *Ferdinand III.* (`en`)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Car Svetog rimskog carstva i Njemački car** | Nasljednik:
 |
| **Ferdinand II** | **Leopold I.** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Austrijski nadvojvoda** | Nasljednik:
 |
| **Ferdinand II** | **Leopold I.** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Ugarsko hrvatski kralj** | Nasljednik:
 |
| **Ferdinand II** | **Leopold I.** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Češki kralj** | Nasljednik:
 |
| **Ferdinand II** | **Leopold I.** |