Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Martenzit

| Lična karta:
 |
| --- |
| * Ime  : Čelik
* Datum rođenja  : Početak 1. veka p.n.e.
* Godišnja proizvodnja : 1,13 milijardi t (u 2005 godini)
 |  |
| Fizičko-hemijske osobine:
 |
| * Specifična težina = 7850 kg/m³
 |  |
| Alotropske modifikacije železa:
 |
| * α-železo (PROSTCK - Prostorno centrirana kubna rešetka)
* γ-železo (POVCK - Površinski centrirana kubna rešetka)
* δ-železo (PROSTCK - Prostorno centrirana kubna rešetka)
* ξ-železo (HGR - Haksagonalna gustosložena rešetka)
 |  |
| Mikrokonstituenti u čeliku i gvožđu:
 |
| * Austenit
* Beinit
* Martenzit
* Cementit (Fe-karbid; Fe3C)
* Ledeburit (eutektička faza sa 4,3% ugljenika karakteristična smo za Gvožđe)
* Ferit
* Perlit
 |

**Martenzit** (ime je dobio po nemačkom metalurgu Adolfu Martensu (1850-1914)) je svaka kristalna struktura koja se dobije substitutivnom transformacijom, u suprotnosti sa mnogo sporijom difuzivnom transformacijom. Kada se posmatra u poprečnom preseku, kristalna zrna, koja su oblika sočiva, vide se kao igle. Martenzit je vrlo čvrsti mikrokonstituent čelika (legura železa i ugljenika) koji se formira brzim hlađenjem austenita, toliko brzim da atomi ugljenika nemaju vremena za difuziju. Uopšteno gledano martenzit je superpresićeni tetragonalni “ferit” (kristalografska relacija između austenita martenzita i ferita).

1890-tih godina, Martens je izučavao uzorke različitih čelika pod mikroskopom, a otkrio je da su najčvršći čelici imali pravilnu kristalnu strukturu. On je bio prvi koji je objasnio uzrok velike različitosti u mehaničkim osobinama raznih vrsta čelika. Martenzitne strukture su od tada pronađene u mnogim drugim praktičnim materijalima.

Martenzit ima različitu kristalnu strukturu (tetragonalnu) od površinski centrirane kubne rešetke austenita, iz kojeg se i formira, ali ima identičan hemijski sastav. Prelaz iz jedne u drugu strukturu zahteva veoma malo energije termalne aktivacije. Martenzit ima manju gustinu od austenita, tako da martenzitne transformacije imaju za posledicu relativnu promijenu zapremine uzorka. Ova osobina se može najlaške primetiti na japanskim samurajskim mačevima, katanama. Hlađenje uzrokuje formiranje martenzita više po ivici oštrice, nego na tupom dijelu mača; kako se ivica širi, ostrica poprima blago zakrivljeni oblik.

Nastajanje lećastih pločica u zrnima austenita
Zavisnost početne (Ms) i krajnje (Mf) temperature nastajanja **martenzit**a od masenog udela ugljenika
Martenzit nije prikazan na faznom dijagramu željezo-ugljenik, jer je martenzit izrazito metastabilna faza. U tu svrhu se koriste izotermalni, odnosno TTT dijagrami (engleski: *Time-Temperature-Transformation*). Pošto se fizičko-hemijski procesi ubrzavaju na većim temperaturama (Arenijusov zakon - Svante Avgust Arenijus 19.02.1859. – 2.10.1927.), **martenzit** degradira pod uticajem toplote.

## Povezano

* Nauka o materijalima
* Čelik za opruge

## Literatura

* H. Schuman, H. Oettel, "Metallografie", WILEY-VCH Verlag GmbH & Co. KGaA, Weinheim, 2005

## Vanjske veze

* Crystal Structure of Cementite, Cambridge University Arhivirano 2006-08-24 na Wayback Machine-u (`en`)
# Nemetali

| Redni broj
 | Ime
 | Simbol
 |
| --- | --- | --- |
| 1 | Vodik | H
 |
| 6 | Ugljik | C
 |
| 7 | Azot | N
 |
| 8 | Kisik | O
 |
| 15 | Fosfor | P
 |
| 16 | Sumpor | S
 |

Zajedno sa metalima i polumetalima, **nemetali** su obilježeni po svojstvu ionizacije i spajajućih svojstava. To dolazi ot toga da su jako elektronegativni tj. dobivaju valentne elektrone nego što ih daju.

Nemetali su:

1.) plinovi(gasovi): vodik (H2), kisik (O2), dušik(azot) (N2), klor(hlor) (Cl2), fluor (F2), te plemeniti plinovi: Helijum (He), Neon (Ne), Argon (Ar), Kripton (Kr), Ksenon (Xe), Radon (Rn)

2.) tekućine: brom (Br2)

3.) čvrste tvari: ugljik (C), sumpor (S ili S8), fosfor (P ili P4) i jod (I2)

Nemetali su halogeni elementi, halkogeni elementi, plemeniti plinovi

Postoji 17 nemetala, koji su veoma zastupljeni u prirodi i nalaze se na desnoj strani PSE. Njihove zajedničke osobine su malena gustoća, savitljivost, ne provode elektricitet (osim grafita), dolaze u sva 3 agregatna stanja i bez sjaja su. Međusobno se spajaj
u kovalentnom vezom, a sa metalima ionskom vezom.
U periodnom sistemu elemenata na lijevoj strani i u sredini su smješteni metali, na desnoj strani su nemetali, a između njih se nalaze polumetali.
# Metalni meteoriti

Kada se metalni meteoriti poliraju i jetkaju, pokazuju poznate Widmanstättenove figure.
Widmanstättenove figure (listići debljine 0,3 mm) vidljive na meteoritu Gibeon.
**Metalni meteoriti** ili **sideriti** su meteoriti sa velikim udjelom metala.

Za metalne se meteorita smatra da su zapravo dijelovi raspršenih jezgri asteroida kod kojih je bilo došlo do diferencijacije (rastapanja i potonuća metala u jezgru). Mogu sadržavati različite količine metala Nikla, po čemu se i dijele na **heksahedrite** (4,5 - 6,5% Ni), **oktahedrite** (6,5 - 13% Ni) i **ataksite** (16 - 30% Ni).

Varijacije u strukturi metalnih meteorita su rezultat omjera dvije slitine nikla i željeza - kamacita i tanita, koji svojim kristaliziranjem tvore jezgre matičnih asteroida. Mnogi metalni meteoriti imaju u sebi i primjese minerala grafita, triolita, raznih silikata i sl. koji im daju karakterističan izgled.

Ovo je strukturna klasifikacija, a postoji još i kemijska (na osnovi udjela elemenata galija i germanija). Na metalne meteorita otpada najveći dio meteorita, ako računamo po masenom udjelu.

## Heksahedriti

Ovi meteoriti sadrže samo kamacit (ne i tanit) i ne pokazuju Widmanstättenove figure nakon poliranja i jetkanja. Ponekad pokazuju vrlo fine paralelne linije zvane Neumanove linije, koje su rezultat udara.

## Oktahedriti

Oktahedriti sa sastoje od kamacita i tanita. Kada se poliraju i jetkaju, pokazuju poznate Widmanstätenove figure, strukture dosad pronađene u meteoritima. Laboratorijsko stvaranje ovih figura je nemoguće jer zahtijeva tisućljeća postupnog hlađenja. Izgled ovih figura ovisi o brzini hlađenja jezgre asteroida, te o količini tinita na raspolaganju. Mogu se podijeliti po debljini pojaseva kristala kamacita na:

* grublje (>3,3 mm, Ni: 5 - 9%)
* grube (1,3 - 3,3 mm, Ni: 6,5 - 8,5%)
* srednje grube (0,5 - 1,3 mm, Ni: 7 - 13%)
* fine (0,2 - 0,5 mm, Ni: 7,5 - 13%)
* finije (<0,2 mm, Ni: 17 - 18%)
* plesitične (<0,2 mm, kamacite spindles Ni: 9 - 18%).

## Ataksiti

Ovi meteoriti sadrže skoro samo tinit (ne i kamacit). Poliranje i jetkanje ne daju vidljivi uzorak, međutim, pod mikroskopom se mogu vidjeti vrlo fine Widmanstätenove figure. Vrlo su rijetki i dosad nije zabilježen nijedan slučaj pronalaska ovog meteorita nakon opažanja pada meteora. Najveći poznati meteorit uopće je ataksit Hoba West (Namibija, 1920), od oko 60 metričkih tona, ali se ne može istraživati jer ga je Namibijska vlada proglasila nacionalnim spomenikom.

## Izvori

* Metalni meteoriti Arhivirano 2008-08-01 na Wayback Machine-u
# Bazen

*Ovo je glavno značenje riječi "Bazen". Za druga značenja vidi Bazen (razdvojba)*
Olimpijski bazen u Sydneyu u Australiji
**Bazen** je objekt s umjetno zatvorenom vodenom masom, koji se koristi za plivanje iz sporta, razonode ili relaksacije. Postoji više standardnih veličina: najveći je olimpijski bazen, dužine 50 m i širine 25 m. Dimenzije bazena mogu biti veće ili manje od toga, pravilnih ili nepravilnih oblika, na otvorenom, u zatvorenom prostoru, u pokretnim objektima, najčešće putničkim brodovima i luksuznim jahtama, i od raznih materijala: metala, plastike, stakloplastike, ili betona.

Prema namjeni, bazeni također se dijele na javne (na usluzi građanima) i privatne (koje koristi samo vlasnik i njegovi gosti). Bazene je moguće naći u brojnim zdrastvenim ustanovama, klubovima, hotelima, centrima ljepote. Također, bazeni sa grijanom vodom ili podvodnim vodenim mlazom koriste se za masažu ili terapije. Bazeni se koriste i za vježbe ronilaca, spasilačkih službi i simulaciju bestežinskog stanja za astronaute.

Bazeni su u većini slučajeva dizinficirani klorom, bromom i mineralnim sredstvima radi prevencije širenja bakterija, virusa, algi, i larvi kukaca korištenjem filtera koji bazenima omogućavaju adekvatan protok vode. Radi mogućih negativnih efekata kemijskih sredstava, u novije vrijeme traže se i alternativna, eko-kompatibilna sredstva.

## Povezano

* Plivanje
* Plaža
* Kupalište

## Galerija

* Otvoreni bazen
* Zatvoreni bazen
* Bazen za skokove u vodu

## Vanjske veze

* Bazeni i oprema za bazene - totalshop.rs Arhivirano 2016-03-05 na Wayback Machine-u
* howstuffworks.com
* Povijest bazena - inventors.about.com Arhivirano 2021-02-14 na Wayback Machine-u
# Tigris

| Tigris  |
| --- |
|  |
| Lokacija |
| Države | Turska, Irak |
| Gradovi | Mosul, Bagdad, Basra |
| Hidrografija |
| Izvor   – aps. visina | istočna Turska 1150 m |
| Ušće   – aps. visina | Šat al-Arab 4 m |
| Dužina | 1900 km |
| Pritoke | Batman, Dijala, Gornji i Donji Zab |
| Hidrologija |
| Protok   – srednji |  1500 m³/s |
| Sliv   – površina |  258.000 km² |
| Ulijeva se u | Šat al-Arab |
| Transport |
| Plovnost | Bagdad - ušće |

**Tigris** ili **Tigar** (grč. ἡ Τίγρης *Tígris*; sumerski: *Idigna*; staroperzijski: *Tigrā-*; turski: *Dicla*; kurdski: *Dîjle*; arap. **دجلةDiğlä*; heb. **חידקלḤîddeqel*) je istočnija od dvije velike rijeke koje protječu Mezopotamijom (druga je Eufrat), a izvire u brdima Anatolije, te nastavlja kroz Irak do Perzijskog zaljeva.

## Etimologija

Gornji tok Tigrisa kod Diyarbakıra u Turskoj.
Izvorno je ime, čini se, ono sumersko - *Idigna* ili *Idigina* - a moglo bi se protumačiti kao „brza rijeka“ ili „tekuća rijeka“, čime se Tigris i razlikuje od mirnog Eufrata.

Srednjoperzijski *Tigr* znači „strijela“, no to vjerojatno nije bilo izvorno ime ove rijeke, već je iskovano, poput semitskih inačica, po sličnosti sa sumerskim predloškom.

srpskohrvatski naziv „Tigris“ dolazi iz grčkoga Τίγρης, što pak preuzima perzijsko ime rijeke.

Moguće je i kao ishodište imena vidjeti i u kurdskom jeziku, u kojem riječ *tij* znači *oštar*. Time bi se mogle objaniti obje inačice: Tigris i Dikle.

Još je jedan naziv u povijesti korišten za ovaj tok, a to je „Arvand“. Danas se to ime u perzijskom odnosi samo na donji tok Tigrisa, koji se na arapskom zove *Shatt al-Arab*.

## Opis

Tigris je dugačak oko 1900 km, a istječe iz Armenskog visočja u istočnoj Turskoj. Teče uglavnom prema jugoistoku, dok se ne spoji s Eufratom blizu Al Qurne u južnom Iraku. Te dvije rijeke zajedno čine tok *Shatt al-Araba*, koji se ulijeva u Perzijski zaljev. Ima mnogo pritoka, a najznačanije su; Batman, Dijala, Gornji i Donji Zab.

## Povijesno značenje

Tigris kod Mosula u sjevernom Iraku.
Na Tigrisu se smjestio irački glavni grad, Bagdad, dok je na jugu lučki grad Basra. Mnogi značajni povijesni gradovi bili su na obalama ili u blizini ove rijeke. Među njih se ubrajaju: Niniva, Ktesifon, Seleukija, dok je do grada Lagaš voda stizala iz Tigrisa kanalom iskopanim oko 2400. pne.

Tigris je stoljećima bio važan plovni put, a plovan je za brodove plitkog gaza sve do Bagdada, dok se splavima može uzvodno do Mosula, nekadašnje Ninive.

U 20. vijeku smanjila se važnost ove rijeke kao transportnog pravca, nakon što su većinu prometa preuzele željeznička pruga (Basra-Bagdad-Mosul) i ceste.

## Iskorištavanje rijeke

Tigris je pregrađen mnogim branama, kako u Iraku, tako i u Turskoj, čime se dobiva voda za navodnjavanje suhih i polupustinjskih okolnih područja. Usto, podizanje brana omogućilo je zaštitu od poplava u Iraku nakon topljenja snijega u turskim planinama u aprilu, po čemu je Tigris bio osobito poznat.

U posljednje vrijeme Turska izgrađuje nove brane na Tigrisu, što je postalo uzrokom raznih sporova, zbog utjecaja na okoliš, kao i zbog mogučeg ograničavanja propuštanja vode prema Iraku.
# Malahit

| Malahit |
| --- |
|  |
| Općenito |
| Kategorija | karbonati |
| Kemijska formula | Cu2CO3(OH)2 |
| Identifikacija |
| Boja | zelen |
| Kristalni habitus | masivan, stalaktitan |
| Kalavost | savršena |
| Ogreb | zelen |

**Malahit** je karbonatni mineral poznat kao *bakar karbonat* hemijskog sastava: Cu2CO3(OH)2. Zelene je boje i kristalizira u monoklinskom kristalnom sistemu. Individualni kristali malahita su dosta rijetki. Malahit nastaje iz bakarnih ruda i često dolazi zajedno sa azuritom (Cu3(CO3)2(OH)2).

* Jedinična ćelija malahita
* Malahit sa azuritom
* Polirani malahit
# Grnčarija

Grnčarica pri radu
Grnčar pri radu
**Grnčarija** ili **lončarstvo** je umijeće proizvodnje keramičkih posuda od gline i jedno je od prvih zanata koji su se pojavili sa nastankom ljudske kulture. Postupak se vrši oblikovanjem vlažne gline uz pomoć priprostijeg ručnog grnčarskog kola (točka), ili masnije gline uz upotrebu mnogo bržeg nožnog grnčarskog kola.

Ručno kolo ne zahtijeva preveliko majstorstvo, ali je postupak izrade puno duži. Nakon što bi se oblikovalo dno na plohi kola, stijenke posude bi se dograđivale spiralnim nanošenjem valjušaka koji se zasebno izrađuju. Isto tako je ručno kolo pogodno za izradu velikih posuda. Nožno kolo zahtijeva veće majstorstvo, jer se dno i stijenka posude izvlače od jednog komada gline.

Kada bi se posuda oblikovala, sljedeća faza u proizvodnji je njeno ukrašavanje linijama nekim oštrim predmetom ili otiscima u mehku površinu. Ovi ukrasi kasnije se mogu bojati nanošenjem boje kistom, nakon čega bi se sušili na zraku. U završnoj fazi osušeno posuđe išlo bi na pečenje na otvorenoj vatri ili u posebne zatvorene grnčarske peći na temperaturama od 800 do 1000 stepeni Celzijusa. U slučaju pocakljivanja u otopinama metalnih oksida, postupak pečenja treba ponoviti na temperaturama iznad 900 stepeni Celzijusa.

Najčešći grnčarski proizvodi su lonci, šolje, čaše i slični predmeti koji danas sve više imaju dekorativnu namjenu, iako se polahko vraćaju u upotrebu jer su nove glazure (cakline) mnogo sigurnije za upotrebu stoga što ne ispuštaju olovo.

Najstarije do sada poznate keramičke posude stare su oko 18.000 godina, a dolaze iz Kine.

## Galerija

* Nožno kolo
* Lončarica
* Arheološki nalazi
* Animacijska vaza iz Spaljenog grada (Iran)

## Literatura

* ASTM Standard C 242-01 *Standard Terminology of Ceramic Whitewares and Related Products*
* Ashmore, Wendy & Sharer, Robert J., (2000). *Discovering Our Past: A Brief Introduction to Archaeology Third Edition*. Mountain View, California: Mayfield Publishing Company. ISBN 978-0-07-297882-7
* Barnett, William & Hoopes, John (Eds.) (1995). *The Emergence of Pottery*. Washington: Smithsonian Institution Press. ISBN 1-56098-517-8
* Childe, V. G., (1951). *Man Makes Himself*. London: Watts & Co.
* Rice, Prudence M. (1987). *Pottery Analysis – A Sourcebook*. Chicago: University of Chicago Press. ISBN 0-226-71118-8.
* Historynet.com Arhivirano 2006-05-26 na Wayback Machine-u
* Tschegg, C., Hein, I., Ntaflos, Th., 2008. State of the art multi-analytical geoscientific approach to identify Cypriot Bichrome Wheelmade Ware reproduction in the Eastern Nile delta (Egypt). Journal of Archaeological Science 35, 1134-1147.

## Vanjske veze

* Marina Baričević: Izbor kritičarke - Keramika i staklo 1950. – 1999. (recenzija knjige), Hrvatska revija, 4/2017.docx

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak o temi: **Grnčarija** |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala o temi: **Grnčarija** |
|  | Potražite natuknicu grnčarija u Wikirječniku, slobodnom rječniku. |
# Stari svijet

Stara karta Svijeta s Azijom, Evropom i Afrikom
Pod pojmom **Stari svijet** podrazumijevaju se kontinenti koje su Evropljani poznavali prije otkrića Amerika 1492. godine: Evropa, Afrika i Azija.

Nasuprot tome, postoji i pojam *Novi svijet* Amerika: Sjeverna i Južna Amerika.

Australija i Antarktika nisu u vrijeme nastanka ovih pojmova još bile poznate, pa nisu uvrštene u nijedan od ovih pojmova.
# Hematit

| Hematit |
| --- |
|  |
| Općenito |
| Kategorija | Oksid |
| Kemijska formula | α-Fe2O3 |
| Identifikacija |
| Boja | crven, siv, crn |
| Kristalni sustav | Heksagonski, *R*3*c* |
| Mohsova tvrdoća | 6,5 |
| Ogreb | crven |
| Gustoća | 5,26 g/cm3 |
| Točka tališta | 1565 °C |

**Hematit**, željezov oksidni mineral, kemijska formula α-Fe2O3, najstabilniji je i najrasprostranjeniji od svih željezovih oksida. Ime hematit izvedeno je od grčke riječi "haima" što znači krv, a odnosi se na crvenu boju ovog minerala. Hematit je glavni član hematitove grupe minerala koju čine četiri minerala identične kristalne strukture s općenitom kemijskom formulom R2O3 gdje je R = Al3+(korund), V3+(karelianit), Cr3+(eskolait) ili Fe3+.

## Kristalna struktura

Struktura hematita temelji se na heksagonskoj gustoj slagalini kisikovih aniona (O2-) s dvije trećine oktaedarskih šupljina popunjenim željezovim (Fe3+) kationima. Hematit kristalizira u heksagonskom kristalnom sustavu, prostorna grupa *R*3*c* s parametrima jedinične ćelije *a* = 5.03 Å, *c* = 13.74 Å.

## Fizička svojstva

Boja mu ovisi o kristalnosti, a kreće se od crvene za fini prah do sive i crne za uzorke većih kristala. Tvrdoća Hematita je od 5 do 5,5 na Mohsovoj skali, a specifična težina varira od 4,9 do 5,3, ovisno o uzorku.

Hematit je slabo feromagnetičnan materijal na sobnoj temperaturi. Ispod temperature Morinovog prijelaza od 260 K magnetsko uređenje je antiferimagnetsko, a iznad Curieve temperature od 956 K postaje paramagnetsko. Tali se pri temperaturi od 1565 °C.

## Literatura

1. R. M. Cornell, U. Schwertmann, The Iron Oxides, Structure, Properties, Reactions, Occurrence and Uses, VCH Publ. Corp., D-69451 Weinheim, Njemačka, 1996.
# Spužvasto željezo

Plitko ognjište je vrsta nekadašnje peći u kojoj se topila željezna ruda, korištenjem drvenog ugljena.
Spužvasto željezo tek izašlo iz donjeg dijela plitkog ognjišta s velikom količinom šljake koja se kasnije uklanjala kovanjem.
**Spužvasto željezo** ili **porozno željezo** nastaje mješanjem sirovog željeza s talinom kvarcnog pijeska i pretaljivanjem te smjese u pećima obloženim Fe2O3 (željezov(III) oksid), u kojem prisutni Fe2O3 oksidira većinu primjesa. Tako nastaje **profilno željezo**, jer se direktno iz peći, pod tlakom koji istiskuje silikatnu masu s otopljenim primjesama, izvlače profilni proizvodi željeza (cijevi, tračnice, šipke itd.).

Spužvasto željezo nastaje djelomično i u visokoj peći. Ugljikov monoksid, koji nastaje iz koksa, glavno je redukcijsko sredstvo koje postupno, ovisno o temperaturi pojedinih zona peći, sve više reducira okside željeza dok konačno ne nastane spužvasto željezo, a sve reakcije se sumarno mogu svesti na:

Fe2O3 + 3CO → 2Fe + 3CO2
Reakcijama oslobođeni ugljikov dioksid (koji nastaje raspadom karbonata) reagira s ugrijanim koksom dajući ponovo ugljikov monoksid, koji se u manje vrućim dijelovima peći raspada na CO2 i fino dispergirani ugljik koji se otapa u spužvastom željezu. Ugljik tako snizuje talište reduciranog željeza na 1100 - 1200 °C. Rastaljeno sirovo željezo se, zbog veće gustoće, slijeva polagano u donji dio peći i skuplja se na dnu odakle se ispušta u kalupe ili vagonete kojima se odvozi na daljnju preradu. Tekuća i lakša troska pliva na rastaljenom željezu i ispušta se kroz nešto više smješten ispust.

## Historija

Plitko ognjište je vrsta nekadašnje peći u kojoj se topila željezna ruda, korištenjem drvenog ugljena koji je reducirao željezove okside (uglavnom hematit) u željezo, a proizvod je bio spužvasto željezo, koje je bilo upotrebljivo tek nakon kovanja, a konačni proizvod je bio kovano željezo.

Plitko ognjište je bilo vrlo jednostavne konstrukcije. Sastojalo se od gnijezda oslonjenog na jedan zid, kroz koji je prolazila mlaznica mijeha za raspirivanje vatre. Gnijezdo se je ispunilo izmjenično slojevima željezne rude i drvenog ugljena, koji su se zatim zapalili. Puhanjem zraka kroz mijeh povisila bi se temperatura, tako da bi iz drvenog ugljena nastajao ugljikov monoksid, koji je vezao kisik iz željezovih oksida (uglavnom hematit), te se dobivalo spužvasto željezo i ugljikov dioksid. Pri tome je dobar dio željeza i dalje ostao vezan s kisikom (željezovi oksidi), te zajedno s nečistoćama kao tekuća troska otjecao iz ognjišta. Spužvasto željezo se skupljalo na dnu ognjišta sve dok ga ne bi potpuno ispunilo, pa bi se izvadilo i kovanjem bi se istiskivali ostaci troske i nečistoća (kovano željezo). Omjer između težine željezne rude i drvenog ugljena je bio otprilike 1 : 4. Ovim postupkom se dobivalo tek oko 12,5% željeza iz željezne rude, a težina spužvastog željeza je iznosila do 70 kilograma. Ovakva plitka ognjišta su se održala u Štajerskoj i Šleziji sve do 18. stoljeća.

## Izvori
# Renijum

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|

|  |
| --- |
| W - **Re** - Os
 |
| Tc **Re** Bh
 |
|  periodni sistem
 |

 |
| **Opšti podaci** |
| Ime, simbol,atomski broj
 | Ren, Re, 75
 |
| Pripadnost skupu
 | prelaznih metala
 |
| grupa, perioda
 | VIIB, 6
 |
| gustina, tvrdoća
 | 21020 kg/m3, 7
 |
| Boja
 | srebrnobela  |
| **Osobine atoma** |
| atomska masa
 | 186,207 u
 |
| atomski radijus
 | 135 (188) pm
 |
| kovalentni radijus
 | 159 pm
 |
| van der Valsov radijus
 | bez podataka
 |
| elektronska konfiguracija
 | [Xe]4f145d56s2 |
| e- na energetskim nivoima
 | 2, 8, 18, 32, 13, 2
 |
| oksidacioni brojevi
 | **6**, 4, 2, -2
 |
| Osobine oksida
 | srednje kiseli
 |
| kristalna struktura
 | heksagonalna
 |
| **fizičke osobine** |
| agregatno stanje
 | čvrsto
 |
| temperatura topljenja
 | 3459 K (3186 °C)
 |
| temperatura ključanja
 | 5869 K (5596 °C)
 |
| molska zapremina
 | 8,86×10-3 m3/mol
 |
| toplota isparavanja
 | 715 kJ/mol
 |
| toplota topljenja
 | 33,2 kJ/mol
 |
| pritisak zasićene pare
 | 3,24 Pa (3453 K)
 |
| brzina zvuka
 | 4700 m/s (293,15K)
 |
| **Ostale osobine** |
| Elektronegativnost
 | 1,9 (Pauling) 1,46 (Alred)
 |
| specifična toplota
 | 137 J/(kg\*K)
 |
| specifična provodljivost
 | 5,42×106 S/m
 |
| toplotna provodljivost
 | 47,9 W/(m\*K)
 |
| I energija jonizacije
 | 760 kJ/mol
 |
| II energija jonizacije
 | 1260 kJ/mol
 |
| III energija jonizacije
 | 2510 kJ/mol
 |
| IV energija jonizacije
 | 3640 kJ/mol
 |
| **Najstabilniji izotopi** |
|

| izotop
 | zast.
 | v.p.r.
 | n.r.
 | e.r. MeV
 | p.r.
 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 183Re
 | (veš.)
 | 70 dana
 | z.e.
 |  | 183W
 |
| 184Re
 | (veš.)
 | 38 dana
 | z.e.
 |  | 184W
 |
| 184mRe
 | (veš.)
 | 165 dana
 | z.e.
 |  | 184W
 |
| 185Re
 | 37,4%
 | stabilni izotor sa 110 neutrona
 |
| 187Re
 | **62,6%** | 4,35×1010 godina
 | α
 | 1,653
 | 183Ta
 |
| β- | 0,003
 | 187Os
 |

 |
| tamo gde drugačije nije naznačeno, upotrebljene su SI jedinice i normalni uslovi.
 |
| Objašnjenja skraćenica: zast.=zastupljenost u prirodi, v.p.r.=vreme polu raspada, n.r.=način raspada, e.r.=energija raspada, p.r.=proizvod raspada, z.e=zarobljavanje elektrona
 |

**Renij/Renijum** (**Re**,latinski - *rhenium*) - je prelazi metal. Ime je dobio po reci Ren.

Zastupljenost: renijum je zastupljen u zemljinoj kori u količini od 4×10-4 ppm (eng. parts per million).
# Spoj (strojarstvo)

Vijak spada u rastavljivi spoj
Rastavljivi svornjak i viljuška svornjaka osigurani rascjepkom
Zavar spada u nerastavljive spojeve
*Spoj* u strojarstvu može biti rastavljivi spoj ili nerastavljivi spoj. **Rastavljivi spoj** je takav spoj koji se može rastaviti bez razaranja ili oštećenja, a zatim ponovo sastaviti. **Nerastavljiv spoj** je takav spoj gdje se sastavljeni dijelovi ne mogu rastaviti bez razaranja ili oštećenja.

## Rastavljivi spojevi

U rastavljive spojeve spadaju:

* Vijčani spoj

* Vijak
* Matica
* Podloška

* Svornjak
* Zatik
* Uskočnik
* Rascjepka
* Osigurač
* Klin
* Pero
* Žlijebljeni spoj
* Zupčasti spoj
* Rastavljivi stezni spoj
* Stezni prstenovi
* Spojka (tarna spojka)
* Kardanski prijenos
* Homokinetički zglob
* Spoj s oprugama

## Nerastavljivi spoj

U nerastavljive spojeve spadaju:

* Zavar ili zavareni spoj
* Stezni spoj
* Stezne trake
* Zakovični spoj (zakovica)
* Lemljeni spoj (tvrdo lemljenje, meko lemljenje)
* Ljepljeni spoj (ljepilo)
* Spoj s plastičnom deformacijom
* Čavao

## Reference