# Konstrukcija

**Crkva u Kizhi**, Rusija je uvrštena u UNESCOvu svjetsku baštinu kao čudo konstruirano isključivo od drveta, bez ijednog čavla.
**Konstrukcija** je bitan graditeljski, ali i estetski, element arhitekture. Svaka konstrukcija se sastoji od **nosača** (okomitih elemenata) i **tereta** (vodoravnih elemenata). Nosači su: *zid, pilon, stup, stub i arkada*. Tereti su: *arhitrav, zabat, strop, svod, krov i kupola*.

## Konstrukcijski elementi

*Zid* koji nosi i zatvara prostor može biti od slaganog kamena bez veziva (*suhozid*), s vezivom od ćerpića (trska + glina), žbuke (pijesak + vapno + voda) ili čak betona (šljunak + pijesak + voda + cement), a može imati i drvenu konstrukciju. Zidovi mogu biti oblikovani tako da naglašavaju neki unutarnji ili vanjski prostor kao što je slučaj s eksedrom, apsidom, nišom, i dr.
*Vrata* su otvor u zidu kroz koji se ulazi u neki prostor, a *prozor* je otvor u zidu koji omogućuje ulazak svjetlosti i zraka. Različiti oblici vrata i prozora predstavljaju određeno konstruktivno rješenje i nosioci su dekorativnih elemenata nekog stila.

*Stup* je nosač kružnog presjeka koji slobodno stoji; najčešće se sastoji od baze, trupa i *kapitela* (glave). *Stub* je nosač pravokutnog presjeka koji slobodno stoji. Stup u obliku ljudske figure nazivamo Karijatida. Dva stupa ili stuba povezana lukom čine *arkadu*.

*Luk* može bit *polukružni* ili *šiljasti*. Šiljasti omogućuju veći raspon između nosača - tj. veće otvore u zidu. Strop je ravni način zatvaranja gornje granice volumena unutrašnjeg prostora.

*Trabeacija* je jedan od glavnih elemenata klasične arhitekture. To je horizontalni element kojeg nose stupovi, a stoji na kapitelima.

*Svod* je konstruktivni element zatvaranja gornje granice unutrašnjeg prostora upotrebom zaobljenih oblika. On može biti *bačvasti* (lukovi u nizu), *križni* (križanjem dva bačvasta) i *križno-rebrasti* kad se bridovi križnog svoda učvršćuju rebrima.

**Opera u Sydneyu**, primjer građevine sa svodovima od armiranog betona.
*Kupola* je svod u obliku šuplje polukugle (u koju je upisana kružnica, a opet može biti upisana i elipsa). Prijelaz s kvadratne osnove nosača, na kružnu osnovu kupole može se riješiti *pandantivima* (sferni trokutovi) ili *trompama* (sferne niše).

*Krov* može biti ravan te od materijala od kojeg su nosači ili pak kos (jednoslivni, dvoslivni ili višeslivni), sastavljen od drvene konstrukcije i pokrivača (drvo, šindra, crijep, kamen, metal).

Tisućama godina gradnja se služila kamenom, drvetom i opekom, a onda se s industrijskom revolucijom u 19. st. uvode *metalne konstrukcije* i *armirani beton* (beton preko kostura od čeličnih šipki). Tada se počinje uvelike koristiti i *staklo*, ne samo za ispunjavanje prozora, nego i kao građevni element pročelja. Metalnom konstrukcijom uveden je potpuno nov način gradnje: dijelovi po mjeri napravljeni u tvornici se povezuju u cjelinu spajanjem ili *montažom*. Iznimno zahtjevne moderne konstrukcije nazivaju se tankoljusne strukture - zavijene, valovite strukture sposobne prenijeti veće količine tereta u više od dva smjera u potpornje.

Kao što je 19. st. obilježeno čeličnim konstrukcijama tako se u 20. st. najviše gradilo armirano-betonskim konstrukcijama. Nasuprot tradicijskoj gradnji, kad kuća raste postupno, armirano-betonsku se građevinu gradi u dvije faze: najprije se postavi kostur od uspravnih nosača (poput stubova) i vodoravnih ploča (strop ili kat), a onda se iznutra podižu pregradni zidovi, izvana se postavlja staklena (ili neka druga) ovojnica.