# Crna ruka

*Za ostale upotrebe, pogledajte Crna ruka (razvrstavanje).*
Apis sa zaverenicima
**Ujedinjenje ili smrt** bila je tajna srpska oficirska organizacija čiji je proklamovani cilj bio ujedinjenje svih Srba u jednu državu. Zastupala je ideje srpskog nacionalizma i koncept Velike Srbije. Osnovana je 9. maja 1911. godine. U široj javnosti bila je poznata pod nazivom **Crna ruka**.

Crna ruka je imala za cilj da ujedini "sve srpske pokrajine: 1. Bosnu i Hercegovinu, 2. Crnu Goru, 3. Staru Srbiju i Makedoniju, 4. Hrvatsku, Sloveniju i Srem, 5. Vojvodinu, 6. Morsku Obalu (Dalmaciju)".

Okolnosti nastanka Crne ruke, njeni pravi ciljevi, članstvo i opseg aktivnosti do danas su predmet istorijskih kontroverzi.

## Delovanje

### Majski prevrat 1903.

Scena masakra Aleksandra i Drage.
Crna ruka je poticala od neformalne grupe oficira koji su 29. maja 1903. godine izveli Majski prevrat u kome su ubijeni kralj Aleksandar Obrenović i njegova žena, kraljica Draga, te doveden Petar I Karađorđević na srpski presto.

Prevratom je prekinuta loza dinastije Obrenović, koja je vladala Srbijom od sredine 19. veka. Nakon Majskog prevrata na čelo Srbije je došla dinastija Karađorđević. Prevrat je imao veliki uticaj na spoljnopolitičko opredeljenje Srbije, zato što su se Obrenovići politički oslanjali na Austro-Ugarsku, a Karađorđevići na Rusiju.

Sam događaj, ubistvo kralja i kraljice, sprovela je grupa zaverenika na čijem je čelu bio oficir Dragutin Dimitrijević Apis. To je bilo u noći između 28. maja i 29. maja 1903. godine (po starom kalendaru).

### Sarajevski atentat 1914.

Hapšenje Gavrila Principa nakon atentata na Franca Ferdinanda.
Crna ruka se nakon teritorijalnih proširenja Srbije u Balkanskim ratovima, Crna ruka se posebno usredsredila na oblasti u sastavu Austro-Ugarske, što je kulminiralo Sarajevskim atentatom. Gavrilo Princip, član druge organizacije „Mlada Bosna“, podržan od strane „Crne ruke“, ubio je 28. juna 1914. u Sarajevu austrijskog prestolonaslednika Franca Ferdinanda davši tako povod za Prvi svetski rat.

Uoči prvog svetskog rata, Crna ruka je sticala sve veću moć i u političkom životu Srbije se veoma osećao uticaj ove tajne oficirske organizacije. 1914. je u Bitolju došlo do incidenta povodom pitanja prioriteta građanske nad vojnom vlašću. Tada je narodni poslanik Srpske socijaldemokratske stranke Dragiša Lapčević u Skupštini podneo interpelaciju na vladu, što trpi ilegalne organizacije. Međutim, njegova inicijativa je tada ostala bez većeg odjeka, a Skupština se zadovoljila odgovorom predsednika vlade.

### Solunski proces 1917.

Organizacija je zvanično prestala postojati nakon što su godine 1917. njeni vođe uhapšeni i na Solunskom procesu osuđeni na smrt. Tada je streljan i vođa Crne ruke Dragutin Dimitrijević Apis.

### Puč 27. marta 1941.

Iako je organizacija već decenijama bila raspuštena, neki od starih crnorukaca su imali bitnu ulogu u prevratu od 27. marta 1941. i potonjem sovjetsko-jugoslovenskom sporazumu.
 Sovjetski obaveštajac i bivši crnorukac Mustafa Golubić je preko crnorukca Božina Simića bio u dosluhu sa generalom Dušanom Simovićem. Božin Simić je posetio generala Simovića uoči prevrata 26. marta i obavestio ga je o raspoloženju Sovjeta da sa Jugoslavijom zaključe sporazum. Odmah posle vojnog puča 27. marta, Mustafa Golubić i Božin Simić, zajedno, iz Beograda, avionom su otputovali za Moskvu kako bi prisustvovali potpisivanju Sporazuma o prijateljstvu Jugoslavije i SSSR-a (potpisan prekasno u zoru 6. aprila 1941. godine).

## U popularnoj kulturi

1980-ih je u Beogradu Crna ruka postala predmet pozorišnog mjuzikla pod nazivom *Tajna Crne ruke*.

## Reference