# Rusko-turski rat (1735–1739)

| Rusko-turski rat 1735–1739.
 |
| --- |
|  Portret feldmaršala Burkharda Christopha von Munnicha
 |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Datum
 | 1735–1739.
 |
| Lokacija
 | Ukrajina, Balkan
 |
| Ishod
 |  |
| *Casus belli* | Povreda granice od strane Krimskog Kanata
 |
| Teritorijalne promjene
 | Gubitak austrijskih teritorijalnih proširenja dobijenih na osnovu Požarevačkog mira (1718), rusko osvajanje luke Azov i utvrde Zaporižja
 |

 |
| Sukobljeni
 |
|  Rusija  Austrija
 |  Osmansko Carstvo
 |

**Rusko-turski rat 1735–1739**, poznat i kao Rusko-austrijsko-turski rat, bio je jedan u nizu Rusko-turskih ratova, između Carske Rusije i Osmanskog Carstva, zbio se zbog niza naoko malih i nepovezanih događaja, poput borbe za poljsko nasljeđe (1733-1735.), kao i zbog niza prepada Krimskih Tatara. Ovaj rat je za Rusiju bio samo jedan djelić borbe za pristup Crnom moru.

## Ruska diplomatska aktivnost prije izbijanja rata

Prije samog izbijanja Rusko-turskog rata, ruska diplomacija je htjela osigurati povoljnu međunarodnu situaciju sklapanjem nekoliko ugovora s Perzijom 1732–1735. (tad je Perzija bila u ratu s Turskom 1730–1736). Istovremeno je nastojala osigurati poljsku krunu svom protežeu Augustu III. namjesto francuskog štićenika Stanislawa Leszczynskog, 1735. godine, jer je tada Francuska bila osmanski saveznik. Valja napomenuti i to da je Austrija bila ruski saveznik od 1726.

## Tok rata 1735–1738.

Formalni povod za objavu rata (casus belli) bili su stalni prepadi Krimskih Tatara na Ukrajinu krajem 1735. godine i vojni pohod krimskog kana na Kavkaz 1736. godine, ruskim zapovjednica naređeno je da zauzmu Azov i Krim.

U samo predvečerje rata 1735. godine, Rusija je sklopila mir s Perzijom, vrativši Perziji sve što je osvojila za vrijeme Rusko-perzijskog rata od 1722. do 1723. godine.

Ubrzo nakon prelaska Dnjepra 20. 5. 1736, ruska vojska od 62.000 ljudi) pod zapovjedništvom feldmaršala Burkharda Christopha von Munnicha je u olujnom naletu zauzela ključnu osmansku utvrdu Perekop na ulazu u Krim i odmah potom okupirale Bahčisar na Krimu (17. 6). Međutim, zbog nedostatne opskrbe, ali i zbog izbijanja teške epidemije, Münnich je bio prisiljen na povlačenje u Ukrajinu. Na drugoj strani je ruska vojska od 28.000 ljudi pod zapovjedništvom generala Petera Lacyja 19. 6. zauzela utvrdu Azov, uz veliku pomoć Donske riječne flotile pod zapovjedništvom viceadmirala Petra Bredahla. U julu 1737, Münnichove jedinice su u silovitom napadu zauzele osmansku utvrdu Očakov u južnoj Ukrajini, a na drugoj strani Lacyjeva armija (sad već narasla na 40.000 ljudi) je upala u Krim i nanijela brojne poraze vojsci Krimskog Kanata, te zauzela Karasubazar (današnji Belogorsk). Međutim, Lacy je također morao napustiti zauzete položaje na Krimu, zbog nedostatne opskrbe.

U srpnju 1737. godine, Austrija je ušla u rat protiv Osmanskog Carstva, ali je doživjela broje poraze. Već u augustu, Rusija, Austrija i Osmansko Carstvo otpočele su pregovore u Nemirovu, koji su ispali besplodni. Tokom 1738. godine nije bilo značajnih vojnih operacija, ali je ruska vojska morala napustiti Očakov i utvrdu Kinburn (na ušću Djepra u Crno more) zbog epidemije kuge.

## Završna faza rata i mir

U završnoj godini rata tj. 1739. godine, ruska vojska pod zapovjedništvom feldmaršala Münnicha ponovno prešla Dnjepar i porazila tursku vojsku u bitci kod Stavučana (17. 8) i zauzela utvrde Hotin (19. 8) i Iaşi. Na drugoj strani bojišta, Austrija je doživjela poraz od Turaka u bitci kod Grocke, te je nakon toga bila prinuđena s Osmanskim Carstvom potpisati poseban mirovni ugovor zvan *Beogradski mir* (21. 8). Nakon ispadanja Austrije iz rata, a i zbog neposredne ratne opasnosti švedske invazije, Rusija je također bila prisiljena potpisati mirovni ugovor, što je i napravila potpisavši 18. 9. s Osmanlijama Mir iz Niša čime je okončan rat.

## Povezano

* Austrijsko-turski ratovi