Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Banknota

Fotošopirana zbirka novčanica sa apoenima od po 5000
**Banknota** ili **novčanica**, odnosno **papirni novac**, predstavlja jedan od glavnih elemenata današnjeg financijskog sistema. Nastao je kao mjenica, odnosno isprava temeljem koje je njen donositelj ili vlasnik mogao preuzimati novac i druge dragocjenosti iz za to ovlaštenih institucija (najčešće banaka), da bi se s vremenom pretvorio u najpopularnije sredstvo plaćanja, odnosno valutu u suvremenom svijetu. Zajedno sa kovanicama novčanice sačinjavaju gotovinu, odnosno dekretni novac. Dok se kovanice, sa izuzetkom posebnih komemorativnih izdanja, u pravilu koriste za manje, dotle se novčanice koriste za više novčane iznose.

Novčanice su se prvi put pojavile u Kini u 7. vijeku za vrijeme dinastije Tang, gdje su ispočetka služile trgovcima u doba dinastije Tang, kojima su papirnate mjenice bile daleko praktičnije sredstvo plaćanja od dotada korištenih i sve teže nosivih bakrenih kovanica. Novčanice su se kao službena valuta počele koristiti u 11. vijeku, da bi ih za vrijeme dinastije Yuan počelo koristiti Mongolsko Carstvo. U Evropi njihova upotreba među trgovcima datira od 14. vijeka, da bi ih države počele koristiti u 17. vijeku.

Nauka koja proučava banknote se naziva notafilija.

Iako je riječ "krivotvoritelj" u početku značila samo krivotvorenje kovanica, sada se koristi i za označavanje napadača koji se bave krivotvorenjem bilo kakvih novčanica. Za razliku od cirkulacijskih kovanica, čija je vrijednost trenutno niska, a visokokvalitetno krivotvorenje povezano je s tehničkim poteškoćama, krivotvorenje novčanica relativno je lakše i ekonomski isplativije, pa je mnogo šire rasprostranjeno. Krivotvorenje je nezakonito, a provode ga i privatne osobe u sebičnom interesu i cijele države s ciljem potkopavanja gospodarstva neprijateljskih zemalja ili poboljšanja vlastite situacije.

## Vanjske veze

* Shishanov V. The Assignats of 1802-1803 Arhivirano 2010-07-13 na Wayback Machine-u

## Reference
# Kovanica

Lidijski stater iz 6. vijeka pne.
**Kovanica** (ili **novčić**) je novac u metalnom obliku koji se proizvodi kovanjem. Najčešće je okruglog oblika, a rijetko je višekutnik. Koristi se za manje vrijednosti valute, dok se za veće koriste banknote (novčanice). U historiji su se proizvodili od metala koji su sami po sebi imali vrijednost (zlato, srebro), dok se danas koriste različite slitine.

Prikupljanje starih kovanica danas predstavlja hobi, odnosno aktivnost poznat pod nazivom numizmatika.

## Vanjske veze

* The Numismatic Frontier Arhivirano 2004-11-02 na Wayback Machine-u
* Coin directory
* Podatki o američkim kovanicama
# Zajednička poljoprivredna politika

**Zajednička poljoprivredna politika** (eng. *Common Agricultural Policy*), jedna je od zajedničkih politika Europske unije, a deﬁnirana je još Rimskim ugovorima. Temelji se na zajedničkom unutarnjem tržištu i cilj joj je osiguravanje razumnih cijena za europske potrošače i odgovarajućih prihoda za poljoprivrednike preko ustroja zajedničkih poljoprivrednih tržišnih organizacija, primjene načela jedinstvenih cijena, ﬁnancijske solidarnosti i preferencijalnoga pristupa prema poljoprivrednim proizvodima s područja Zajednice. Zajednička poljoprivredna politika jedna je od najvažnijih nadležnosti Zajednice, na koju se usmjerava više od polovice proračuna EU-a.

## Izvori

## Vanjske veze

* The CAP reform, Council of the European Union
* „Agriculture: A partnership between Europe and farmers” (PDF). *The EU's common agricultural policy (CAP): for our food, for our countryside, for our environment*. European Commission. Pristupljeno 18 December 2013.
* Katsarova, Ivana. „Common Agricultural Policy after 2013: What will change” (PDF). *Library Briefing*. Library of the European Parliament. Pristupljeno 18 December 2013.
* „Farmsubsidy.org”. *Searchable database of the recipients of CAP subsidies, using data obtained by access to information requests to EU member state governments*. EU Transparency.org. Arhivirano iz originala na datum 2015-06-29. Pristupljeno 18 December 2013.
* „The reform of the CAP”. *1987–1997 The European Union in a Europe in the throes of change*. CVCE - Virtual Resource Centre for Knowledge about Europe (Previously European Navigator). Pristupljeno 18 December 2013.
* rpa.gov.uk Arhivirano 2007-12-19 na Wayback Machine-u past and present UK subsidy schemes
* „Reforming Agricultural Support”. *Future Agricultural Support for Scotland: 2013 CAP reform from a Scottish perspective*. The James Hutton Institute. Pristupljeno 18 December 2013.
* Archival Sources relating to the history of the Common Agricultural Policy can be consulted at the Historical Archives of the European Union in Florence

* Reform the CAP Arhivirano 2018-08-06 na Wayback Machine-u An overview of the arguments for CAP reform with links to the most important studies
* EU Report on effects of expansion of the EU on farm production
* A public health point of view on CAP Arhivirano 2006-06-14 na Wayback Machine-u
* CAP Reform Debate: Commissioner Cioloş vs Paolo De Castro MEP Arhivirano 2015-10-16 na Wayback Machine-u
* New Zealand's hardy farm spirit from BBC correspondent John Pickford
* Green and Pleasant LandArhivirano 2011-08-07 na Wayback Machine-u
* CAP Health Check Arhivirano 2020-12-30 na Wayback Machine-u CAP reform: Analysis and opinion from European researchers, academics and policy-makers
* Is the EU CAP boosting deforestation? Some background info on why the EU is lacking creditability in case of its programs to combat deforestation and illegal logging
# Državni budžet

**Državni proračun** ili **državni budžet** je sustavni pregled planiranih prihoda i rashoda neke države u određenom vremenskom razdoblju. U suvremenom svijetu ga najčešće formulira izvršna, a prihvaća zakonodavna vlast.

Vrste proračuna:

* ravnotežni – kada su prihodi jednaki rashodim
* neuravnoteženi – kada su prihodi veći od rashoda (proračunski suficit) ili kada su prihodi manji od rashoda (proračunski deficit)

Ekonomska svrha proračuna očituje se u utjecaju na ključne makroekonomske ciljeve. Pomoću njega se društvena proizvodnja dijeli na potrošnju (C), investicije (I) i potrošnju države (G).

Također se pomoću proračuna utječe na ponudu proizvodnih faktora i finalnih dobara.

Vidi i Hipoteza istiskivanja.
# Fridtjof Nansen

|  |
| --- |
|  **Fridtjof Nansen** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | (1861-oktobra-10)10. oktobra 1861. Store Frøen, Christiania (danas Oslo),  Norveška
 |
| Smrt
 | 13. maja 1930. (dob: 68) Polhøgda, Lysaker,  Norveška
 |
| Polje
 | naučnik, istraživač diplomat, humanitarac
 |
| *Alma mater* | Univerzitet Royal Frederick
 |
| Istaknute nagrade
 | Nobelova nagrada za mir (1922.) Orden svetog Olava Red Dannebrog Legija časti Red Svetog Stanislava Cullumova geografska medalja Vega medalja Konstantinova medalja
 |

**Fridtjof Nansen** (Store-Froen kod Osla, 10. 10. 1861. – Lysaker, 13. 5. 1930.) bio je norveški istraživač, zoolog i diplomat.

Fridtjof Nansen
Fridtjof Nansen, jedan od najpoznatijih svjetskih polarnih istraživača, stekao je svjetsku slavu svojim ekspedicijama preko Grenlanda i putovanjem brodom Fram preko Arktičkog oceana. Bio je izniman znanstvenik, kasnije profesor zoologije i oceanografije, ali i sposoban skijaš, što mu je bilo od velike koristi u polarnim istraživanjima.

Godine 1888. je bio prvi koji je na psećim saonicama istražio unutrašnjost Grenlanda. Sjeverno polarno more je istraživao od 1893-96.

Dobitnik je Nobelove nagrade za mir 1922. godine. Pridonio je potpisivanju ženevskog protokola o izbjeglicama za koje je uveden pasoš nazvana njegovim imenom "Nansen-pasoš". Na čelu Visokog povjerenstva za izbjeglice koje je vodio, zbrinuo je na stotine tisuća izbjeglica.
# Austen Chamberlain

| The Right Honourable Sir Austen Chamberlain KG MP |
| --- |
| Portert koji je izradio Philip de László, 1920 |
|  |
| Prvi lord Admiraliteta |
| **Na položaju** 24. august – 5. novembar 1931 |
| Premijer | Ramsay MacDonald |
| Prethodi | A. V. Alexander |
| Slijedi | Sir Bolton Eyres-Monsell |
| Secretary of State for Foreign Affairs |
| **Na položaju** 3. novembar 1924 – 4. jun 1929 |
| Premijer | Stanley Baldwin |
| Prethodi | Ramsay MacDonald |
| Slijedi | Arthur Henderson |
| Lord Tajnog pečata vođa Doma komuna |
| **Na položaju** 1. april 1921 – 23. oktobar 1922 |
| Premijer | David Lloyd George |
| Prethodi | Bonar Law |
| Slijedi | Lord Robert Cecil |
| ministar financija |
| **Na položaju** 9. oktobar 1903 – 4. decembar 1905 |
| Premijer | Arthur Balfour |
| Prethodi | Charles Thomson Ritchie |
| Slijedi | H. H. Asquith |
| **Na položaju** 10. januar 1919 – 1. april 1921 |
| Premijer | David Lloyd George |
| Prethodi | Bonar Law |
| Slijedi | Sir Robert Horne |
| državni sekretar za Indiju |
| **Na položaju** 25. maj 1915 – 17. jul 1917 |
| Premijer | H. H. Asquith David Lloyd George |
| Prethodi | The Marquess of Crewe |
| Slijedi | Edwin Samuel Montagu |
| Vrhovni inspektor pošta |
| **Na položaju** 11. august 1902 – 9. oktobar 1903 |
| Premijer | Arthur Balfour |
| Prethodi | The Marquess of Londonderry |
| Slijedi | Lord Stanley |
|  |
| Lični detalji |
| Rođenje | Joseph Austen Chamberlain (1863-oktobra-16)16. oktobra 1863. Birmingham, Warwickshire, Engleska, Ujedinjeno Kraljevstvo Velike Britanije i Irske |
| Smrt | 16. marta 1937. (dob: 73) London, Engleska, Ujedinjeno Kraljevstvo |
| Nacionalnost | britansko |
| Politička stranka | Liberalni unionist konzervativac |
| Supružnik/ci | Ivy Muriel Dundas (v. 1906) |
| Djeca | 3 |
| Roditelji | Joseph Chamberlain Harriet Kenrick |
| Obrazovanje | Trinity College, Cambridge Sciences Po Paris |
| Potpis |  |

**Sir Joseph Austen Chamberlain**, KG (16. oktobar 1863 – 16. mart 1937) bio je britanski konzervativni političar, diplomat i državnik, poznat po obavljanju niza najviših ministarskih funkcija u prvim decenijama 20. vijeka, kao i po tome što je 1925. godine ispregovarao Locarnski pakt kojim su garantirane njemačke zapadne granice nakon Prvog svjetskog rata, a za što je dobio Nobelovu nagradu za mir. Chamberlainov polubrat Neville je kasnije postao premijer.

## Reference

## Vanjske veze

* Hansard 1803–2005: contributions in Parliament by Austen Chamberlain (`en`)
* Nobel biography
# Kvekeri

| Dio serije članaka na temu
Hrišćanstvo
 Kršćanstvo |
| --- |
| **Isus Hristos**
Rođenje · Krštenje · Učenje
Smrt · Uskrsnuće
**Osnove**
Apostoli · Evanđelje · Crkva
**Historija**
Rano kršćanstvo · Oci · Sabori
Ikonoklazam · Šizma · Križari
Reformacija · Ekumenizam
**Tradicije**

| Istočne
 |
| --- |
|
Pravoslavlje · Drevnoistočne crkve · Sirijsko hrišćanstvo · Asirska crkva

 |

| Zapadne
 |
| --- |
|
Rimokatolici · Luterani · Reformisti · Anglikanci · Anabaptisti · Baptisti · Menoniti · Metodisti · Adventisti · Svetosti · Pentekostalci · Envagelici · Fundamentalisti · Liberali

 |

| Netrinitarne
 |
| --- |
|
Jehovini svjedoci · Pokret Svetaca Posljednjih dana · Unitarijanizam · Hristadelfijanci ·

 |

**Teologija**
Stvaranje · Pad · Grijeh · Sud
Spasenje · Carstvo · Hristologija
Trojstvo (Otac, Sin, Sveti duh)
**Biblija**
Stari zavjet · Novi zavjet
Knjige · Kanon · Apokrifi

Ova kutijica: pogledaj • razgovor • uredi |

**Kvekeri** (poznati i kao **Društvo prijatelja**) su radikalan kršćanski vjerski pokret bez svećenstva i obreda. Pojavio se u Engleskoj sredinom 17. vijeka i brzo proširio po današnjim SAD iz kolonije Pennsylvanije, koju je osnovao kveker William Penn, dobivši 1681. kraljevskom poveljom zemljište. Danas u svijetu ima oko 200.000 kvekera.

Kvekeri su religiozna zajednica koju odlikuje to da nemaju religioznih dogmi, te je kod njih svako ponaosob pozvan da nađe unutarnju svjetlost koja je Božanske prirode. Oni vjeruju da su biblijski spisi ustvari mitovi i legende jednog prohujalog vremena, na osnovu kojih se ne izgradjuje religiozno-životni sistem. Jer, Bog ako je nekad govorio On to čini i danas, nijedna od Njegovih osobina nije nikad prestala postojati pa ni osobina da se obraća ljudima.

Šutnja je zlato. Kvekeri na svojim sastancima u svojim salama za okupljanje najvećim dijelom provode u šutnji, predajući se skrušeno Bogu. Ceremonije su za njih samo prazne forme iza kojih ne stoji ništa. Svako može biti propovjednik, muškarci, žene pa i djeca.

Život je sam po sebi dobar, stoga ga treba provesti u korisnom radu na dobrobit svih ljudi. Kvekeri ne špekuliraju o onome što ne znaju, stoga niti nemaju dogme o zagrobnom životu. U svakom čovjeku je iskra Božje svjetlosti, stoga je svaki čovjek dostojan poštovanja.

Oni stoje u službi Boga i čovjeka. Potpomažu svaki dobrotvorni rad i uvjek su tamo gdje je pomoć potrebna bez ikakvih misionarskih pretenzija. Poznati su ostali po tome sto su nebrojenim crncima pomogli da prebjegnu u Kanadu u vrijeme robovlasništva u SAD. Za usporedbu: u to vrijeme su neke kršćanske Crkve vodile debate o tome posjeduju li crnci dušu ili ne, tj. jesu li punovrijedni ljudi kao i bjelci.

Godine 1947. dobili su Nobelovu nagradu za mir.
# Norman Angell

| Ralph Norman Angell |
| --- |
|  |
| Rođenje | (1872-decembra-26)26. decembra 1872. Holbeach, Engleska  |
| Smrt | 7. oktobra 1967. (dob: 94)  |
| Zanimanje | predavač, novinar, književnik i političar |
| Poznat/a po | Nobelova nagrada za mir (1933) |
| Vjeroispovijest | agnostik |

**Sir Ralph Norman Angell** (26. decembar 1872. – 7. oktobar 1967) bio je britanski novinar, publicist i laburistički političar, poznat po tome što je godine 1933. dobio Nobelovu nagradu za mir. Najpoznatije djelo mu je knjiga *The Great Illusion* u kojoj je tvrdio kako je u modernom industrijskom društvu rat postao previše destruktivan da bi više mogao služiti kao sredstvo rješavanja političkih i drugih problema.

## Život

Rodio se kao **Ralph Norman Angell Lane**. Obrazovao se u Engleskoj, Francuskoj i na Ženevskom univerzitetu, koga je napustio kako bi neko vrijeme živio na Zapadnoj obali SAD. Godine 1898. se vratio u Evropu, te je radio kao novinar i dopisnik nekoliko britanskih listova. Kao gorljivi pacifist je godine 1909. napisao pamflet *Europe's Optical Illusion*, u kojoj je tvrdio da su ekonomije evropskih država toliko isprepletene da je njihov međusobni rat kontraproduktivan i besmislen; sljedeće godine je izdan kao knjiga *The Great Illusion*. Godine 1914. je bio među osnivačima britanske pacifističke organizacije Union of Democratic Control.

Poslije prvog svjetskog rata se priključio Laburističkoj stranci i dvije godine (1929 - 1931) bio njen parlamentarni zastupnik. U tom je periodu dizajnirao Money Game ("Igru novca") koja je trebala služiti za podučavanje djece osnovama ekonomije. 1930-ih je, usprkos svojih pacifističkih stavova, postao žestoki kritičar politike Appeasementa ("popuštanja") fašističkim državama, a nakon izbijanja drugog svjetskog rata je otišao u SAD kako bi lobirao za ulazak u rat na strani Saveznika.

## Reference

## Vanjske veze

* Hansard 1803–2005: contributions in Parliament by Norman Angell (`en`)
* OMD 5620: Nobel Peace Prize Gold Medal 1933 in the Imperial War Museum collection catalogue.
* "Sir Norman Angell: The Nobel Peace Prize 1933: Biography" hosted by *nobelprize.org*. (With "Selected Bibliography".) Accessed 20 October 2007.
* Arhivski materijal vezan uz Norman Angell na web-stranici Nacionalnih arhiva UK (`en`)
* "Sir Norman Angell Papers, 1890–1976" Arhivirano 2007-09-27 na Wayback Machine-u (67 boxes [66.3 cu. ft.]) and "Biography" – Ball State University Libraries (Archives and Special Collections). Accessed 20 October 2007.
* Djela čiji je autor Norman Angell na Projektu Gutenberg
* Djela čiji je autor ili tema Norman Angell u bibliotekama (WorldCat katalog)

| Parlament Ujedinjenog Kraljevstva
 |
| --- |
| Prethodi:  **Eugene Ramsden**  |  **član Parlamenta za Bradford North**  1929–1931
 | Slijedi:  **Eugene Ramsden**  |
# Lê Đức Thọ

Lê Đức Thọ, 1973. godina.
**Lê Đức Thọ**, rođen kao **Phan Đình Khải** (Nam Trực, 14. listopada 1911. – Hanoi, 13. listopada 1990.), vijetnamski revolucionar, genral, diplomat i političar. Godine 1973. postao je prvi Azijac kojemu je uručena Nobelova nagrada za mir, koju je trebao podijeliti s američkim državnim tajnikom Henryjem Kissingerom, ali ju je u konačnici odbio.

Rodio se 1911. godine u mjestu Nam Trực, u provinciji Nam Định na sjeveru Vijetnama, kao Phan Đình Khải. Godine 1928. pridružio se tajnoj antikolonijalnoj borbi protiv francuske uprave pod imenom Lê Đức Thọ, kao i njegov kolega Võ Nguyên Giáp, te je 1930. godine bio jedan od osnivača, zajedno s Hồ Chí Minhom, Komunističke parije Indokine u Hong Kongu. Kao i Phạm Văn Đồng te mnogi drugi Vijetnamci, Thọ je uhapšen i zatvoren od strane Francuza zbog subverzivnih djelatnosti protiv kolonijalne uprave. U mladosti je zbog svoje žestine dobio nadimak "Čekić". Držao je visoku funkciju u Việt Minhu, a od 1955. do 1986. godine bio je član Politbiroa Komunističke partije Vijetnama.

Zajedno s ostalim uhapšenim revolucionarima, šest je godina boravio u zatvoru Côn Đảo. Vlada na čelu s Narodnim frontom oslobodila ga je 1936. godine, samo da bi 1939. godine bio ponovo uhapšen i zatvoren, ovoga puta u drugom zatvoru, gdje je stupio u kontakt s nizom budućih čelnika komunističkog Vijetnama.

Nakon oslobođenja, godine 1945. postaje član Centralnog komiteta komunističke partije, a u narednom desetljeću i član Politbiroa. Tokom Prvog indokineskog rata bio je, zajedno s Lê Duẩnom, glavni odgovorni za organiziranje otpora na jugu Vijetnama.

Nakon 1968. godine, Lê Đức Thọ igrao je ključnu ulogu u vođenju pregovora s Washingtonom te je, pet godina kasnije, postao poznat diljem svijeta kao čovjek koji je s Henryjem Kissingerom potpisao američko-vijetnamski sporazum o prekidu vatre tokom Vijetnamskog rata. Za to mu je 1974. godine uručena Nobelova nagrada za mir, ali ju je odbio tvrdeći da pravi mir nije postignut te da Sjedinjene Države i Južni Vijetnam krše uvjete sporazuma. Također je bio zaslužan za organiziranje i vođenje opće ofenzive koja je 30. travnja 1975. godine rezultirala pobjedničkim ulaskom vojske Sjevernog Vijetnama (Việt Cộng) u Saigon. Na VI. kongresu Komunističke partije Vijetnama, koji se održao na jeden 1986. godine, smijenjen je s pozicije koju je držao u Politbirou te je imenovan posebnim savjetnikom Centralnog komiteta zajedno s Trường Chinhom i Phạm Văn Đồngom.

Do kraja života živio je u Hanoiju, gdje je umro 1990. godine, dan prije svog 80. rođendana; prema izvještajima bolovao je od raka od kojeg se nekoliko tjedana liječio i u Parizu.

## Reference

## Vanjske veze

* October 1968 Conversation between Le and Chinese Foreign Minister Chen Yi
* Foreign Relations of the United States, 1969–1976, vol. 42, *Vietnam: The Kissinger-Le Duc Tho Negotiations*
# Andrej Saharov

Saharov na konferenciji Akademije nauka SSSR-a 1. marta 1989.
**Andrej Dmitrijevič Saharov** (rus. **Андрей Дмитриевич Сахаров** [ɐnˈdrʲej dʲmʲitrʲɪˈjevʲɪt͡ɕ ˈsaxərəf]) (Moskva, 21. svibnja 1921. – Moskva, 14. prosinca 1989.), sovjetski nuklearni fizičar, disident i borac za ljudska prava. Poznat je kao jedan od tvoraca sovjetske hidrogenske bombe, a potom i najjačeg oružja ikada proizvedenog - sovjetske Car bombe.
Krajem 1960-ih je počeo kritizirati sovjetsku službenu politiku, te se povezao sa borcima za ljudska prava Dobio je Nobelovu nagradu za mir 1975. godine, ali je nije mogao preuzeti. Godine 1980. je uhapšen i smješten u interni egzil u Gorki, odakle je pušten 1986. po naređenju Mihaila Gorbačova.

Njemu u čast osnovana je 1985. nagrada Saharov, Europskog parlamenta za ljude i organizacije posvećene radu na ljudskim pravima i slobodama. Dodjeljuje se godišnje.
# Alfonso García Robles

Alfonso García Robles 1981. godine
**Alfonso García Robles** (20. ožujka 1911. - 2. rujna 1991.) bio je meksički diplomat i političar, koji je zajedno s šveđankom Alvom Myrdal, dobio Nobelovu nagradu za mir 1982. godine.

García Robles je rođen u gradu Zamora de Hidalgo u meksičkoj saveznoj državi Michoacán. Studirao je pravo na Nacionalnom autonomnom sveučilišu Meksika (UNAM). U vanjsku politiku se uključuje 1939. godine. Prvo je bio delegat 1945. godine na Konferenciji u San Franciscu koju su organizirali Ujedinjeni narodi. On je bio veleposlanik u Brazilu od 1962. do 1964., i bio je državni tajnik u ministarstvu vanjskih poslova u razdoblju od 1964. do 1970. godine. Od 1971. do 1975. radio je kao predstavnik svoje zemlje u Ujedinjenim narodima, a kasnije je imenovan stalnim meksičkim predstavnikom u Odboru za razoružanje.

García Robles dobio nagradu za mir kao jedan od pokretača Sporazuma iz Tlatelolca, kojim su Latinska Amerika i Karibi postali slobodne zone bez nuklearnog naoružanja. Sporazum je potpisan 1967. godine od strane većine država u regiji, iako je nekim državama trebalo neko vrijeme da ratificiraju sporazum.

## Izvor

* Nobelov odbor podaci o nagrađenima 1982 . godine Arhivirano 2004-08-03 na Wayback Machine-u

*Nedovršeni članak* **Alfonso García Robleskoji govori o dobitniku Nobelove nagrade za mir treba dopuniti. **Dopunite ga** prema pravilima Wikipedije.*
# Desmond Tutu

| Desmond Tutu |
| --- |
| Desmond Tutu |
| Rođenje | (1931-oktobra-07)7. oktobra 1931. Klerksdorp, Provincija Transvaal, Južnoafrička Unija  |
| Smrt | 26. decembra 2021. (dob: 90) Cape Town, Zapadni Kaap, Južna Afrika |
| Državljanstvo | Južna Afrika |
| Zanimanje | Anglican priest, zaštitnik prava građana, teolog, stručni pisac, evangelical theologian, Arhiepiskop, politički aktivista |
| Suprug/a | Nomalizo Leah Tutu |
| Djeca | Mpho Andrea Tutu |

**Desmond Mpilo Tutu** (Klerksdorp, 7. 10. 1931. — Cape Town, 26. 12. 2021) - južnoafrički aktivist i umirovljeni anglikanski nadbiskup koji je svjetsku slavu stekao tijekom 1980.-ih kao protivnik apartheida. Dobio je Nobelovu nagradu za mir 1984.

Nakon školovanja postao je anglikanski đakon. Posvećen je za svećenika 1961. godine. Otputovao je u London 1962., gdje je usavršavao anglikansku teologiju. Tijekom boravka u Engleskoj, obavljao je i svećeničke dužnosti u više župa Anglikanske Crkve. Godine 1967., vraća se u Južnoafričku Republiku. Od 1970. predavao je na Nationalnom sveučilištu u Lesotu. Službovao je u Johannesburgu od 1975., a 1977. godine postao je biskup Lesota. Godine 1978., izabran je za glavnog tajnika Južnoafričkog vijeća Crkava. Borio se protiv apartheida kao jedan od glavnih lidera i moralna vertikala. Kritizirao je vlast, protivio se ksenofobiji i rasizmu, zalagao se za prava crnaca. Bio je biskup Johannesburga od 1984. do 1986. Postao je nadbiskup Cape Towna 1986. godine. Od 1987., predsjednik je Afričke konferencije crkava i jedan najutjecajnijih vjerskih vođa Afrike. Predstavlja moralni uzor, glasnogovornik je ljudi bez prava glasa.

Godine 1984., Tutu je postao drugi Južnoafrikanac koji je dobio Nobelovu nagradu, nakon što je Albert Lutuli dobio nagradu 1960. Bio je prvi crni južnoafrički anglikanski nadbiskup Cape Towna, Južne Afrike, i primat crkve Provincije Južne Afrike (danas Anglikanske crkve u Južnoj Africi). Tutu je borac za ljudska prava. Koristi svoj ugled u kampanjama za pomoć potlačenima i u borbu protiv AIDS-a, tuberkuloze, homofobije, siromaštva i rasizma. Naročito se zauzima za probleme Trećeg svijeta.

Dobio je Nobelovu nagradu za mir 1984., zatim Nagradu Albert Schweitzer za humanost 1986., Gandhijevu nagradu za mir 2005., Predsjedničku medalju slobode u 2009. godini i mnoge druge nagrade. Tutu je sastavio nekoliko knjiga svojih govora i izreka te je jedan od autora brojnih drugih knjiga. Pojavljivao se u brojnim tv-emisijama.