# Gustave Courbet

| Gustave Courbet |
| --- |
| Realizam |
| fotografija Nadara |
| Biografske informacije |
| Rođenje | 10. lipnja 1819. Ornans, Francuska |
| Smrt | 31. prosinca 1877. La-Tour-de-Peilz, Švicarska |
| Opus |
| Polje | slikarstvo - književnost |
| Praksa | Ornans, Pariz |
| Znamenita djela |
| *Stvarna alegorija* *Pogreb u Ornansu* *Tucači kamena* *Podrijetlo svijeta* |
| Influencija |
|
Na
* Edouard Manet, Jean-Francois Millet, itd.
 |
| Potpis |
|  |

**Jean Désiré Gustave Courbet** (10. lipnja 1819. – 31. prosinca 1877.), francuski samouki slikar; utemeljitelj nove škole realizma, koja je u doba radikalnog akademizma značila revoluciju umjetničkog izraza; jedan od prvih umjetnika koji su radili u prirodi. Odbacio je romantične pejzaže i idealiziranje ljudi i prizora, izvršivši ogroman utjecaj na cjelokupno europsko slikarstvo sredinom 19. stoljeća.

## Biografija

Odbijen na Salonu u Parizu 1855. godine, priređuje samostalnu izložbu u drvenoj baraki koju naziva *Pavillion de Réalisme* (Paviljon realizma). Na izložbi su bila izložena njegova velika platna (*Stvarna alegorija i Pogreb u Ornansu*), a u katalogu se nalazio i njegov „Manifest realizma“. Javnost i kritika ga žestoko napadaju, dok ga oduševljeno prihvaćaju u Njemačkoj (njemački slikari minhenskog kruga oko W. Leibla, u kojem su se formirali i hrvatski slikari moderne). Courbet zapravo nastavlja tradiciju realizma francuskog slikarstva od Le Naina preko Chardina i vlastitih suvremenika Milleta i Daumiera.

Bio je aktivni sudionik pariške komune, te je zbog svoje demokratske političke djelatnosti osuđen i prognan iz Francuske. Nastanio se u Švicarskoj, gdje i umire.

## Djelo

*Stvarna alegorija (Slikarev atelje)*, 1855., ulje na platnu, 359 × 598 cm, D'Orsay, Pariz.
Courbetov prkosan i nekonvecionalan pristup bio je daleko od nostalgije za izgubljenom tradicijom o kojoj su sanjali prerafaeliti ili slikari povijesnog slikarstva *pompiera* (pogrdni naziv za francuske akademske slikare). Njegov realizam u potpunoj slikarskoj ljepoti prikazuje realnost svakidašnjice, nikada deskriptivno niti doslovno. On ostvaruje slikarsku viziju u čvrstoj strukturi, izuzetno dobrim crtežom i u punoj plastici volumena postiže smirenu monumentalnost.

U početku slika zagasitim i gustim namazom (često spatulom), postupno upotrebljava bogatije i toplije tonove smeđe, zelene i modre. Slika realističke kompozicije po motivima iz stvarnosti s temama iz života radnika i seljaka (*Žena prosijava žito; Tucači kamena; Pokop u Ornansu*). U odabiru prizora je bio svestran, slikao je krajolike južne Francuske, marine, animalističke scene, aktove, portrete i dr. (*Marina u Nici; Val; Borba jelena; Kupačice; H. Berlioz*). Za njega je priroda bila izravan osjet, imala je sadržaj i fizičku čvrstoću, a oblikovalo ju je svjetlo koje nije sporedan element, već opipljiva struktura same stvarnosti.

Djelomice je utjecao na impresioniste (osobito na Maneta), a sintetiziranjem volumena anticipirao je Cézannea.

### Važnija djela

* *Autoportret s crnim psom*, 1842.
* *Tucači kamena*, 1849.
* *Pogreb u Ornansu*, 1849.
* *Dobar dan, gospodine Courbet*, 1854.
* *Prosijačica žita*, 1854.
* *Žena s papigom*, 1866.
* *Srne u divljini*, 1867.

## Napomene

## Vanjske veze

* Courbetove slike i biografija na CGFA
* Gustave Courbet, *Podrijetlo svijeta*
* Courbet na znanje.org