Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Duždeva palača

| Duždeva palača *Palazzo Ducale* |
| --- |
| Pogled na Duždevu palaču na Trgu svetog MarkaPogled na Duždevu palaču na Trgu svetog Marka |
| Mjesto
 | Venecija
 |
| Država
 |  Italija
 |
| Vrijeme gradnje | 1309. – 1424.
 |
| Vlasnik
 | Grad Venecija
 |
| Tip građevine
 | palača
 |
| Arhitektonski stil | gotika
 |
| **Arhitekti i izvođači radova** |
| Arhitekt
 | Filippo Calendari
 |
| **Tehnički podaci** |
| Broj katova
 | 4
 |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| Duždeva palača
 |
| Web
 | www.museiciviciveneziani
 |

**Duždeva palača** (talijanski: **Palazzo Ducale**) je gotička palača na Trgu svetog Marka u Veneciji. Duždeva palača bila je rezidencija mletačkih duždeva. Palača ima slikovita kamena pročelja na kojima je niz gotičkih arkada u donjem dijelu, te fina ornamentika s velikim monoforama u gornjem dijelu.

Duždeva palača je u najvećoj mjeri izgrađena od 1309. do 1424. godine, najvjerojatnije po projektu Filippa Calendaria. Nova palača, izgrađena je na mjestu starijeg utvrđenog objekta o kojem se pouzdano malo zna. Kipari Giovanni Bon i njegov sin Bartolomeo Bon isklesali su monumentalni kasnogotički ulaz u palaču *Porta della Carta* 1442. godine iz *Piazzette*. Ova vrata vode do centralnog dvorišta palače.

Palača je bila teško oštećena u požaru 1574. godine, te obnovljena na način da se strogo držalo njezinog izvornog gotičkog izgleda, premda je bilo ideja da se podigne u potpuno novom neoklasicističkom duhu po projektu Palladija. Palača ipak nije sva potpuno gotička, novi dio iz 16. stoljeća, kojim je palača povezana sa zatvorom (Piombi) preko Mosta uzdaha (Ponte dei sospiri) je renesansni.

Duždeva palača je službeno bila rezidencija mletačkog dužda, no u njoj su bile smještene i brojne političke institucije Mletačke Republike sve do Napoleonove okupacije grada i propasti Republike. Mletcima je upravljala aristokratska elita, ali su obični građani ipak imali mogućnost podnošenja (anonimnih) pismenih prigovora i žalbi koje su mogli anonimno ubaciti u Boccha di Leone (lavlja usta), nešto poput sandučića za žalbe. Žalbe i dojave građana ipak su se vrlo pažljivo provjeravale, u jednoj od soba palače *Sala della Bussola*, a ako bi se pokazale istinitima, bilo je i teških posljedica.

Danas je Duždeva palača muzej, unutar kojeg se nalaze vrlo vrijedne slike, freske, skulpture, namještaj i predmeti primijenjene umjetnosti. U palači su brojna djela: Tintoretta i Veronesea, Tiepola, Guardija i drugih velikih umjetnika, tako da je Duždeva palača jedan od najbolje posjećenih venecijanskih muzeja.

## Galerija

* Tlocrt palače
* Porta dela Carta
* Most uzdaha
* Jacopo Tintoretto: Bacchus i Ariadna iz Sala del'Anticollegio
* Unutrašnje dvorište
* Duždeva palača viđena sa Rive dei schiavoni
* Duždeva palača viđena iz lagune
* Dvorana Velikog vijeća

## Izvori

## Vanjske veze

* Službene stranice Duždeve palače (`it`)
* Duždeva palača, virtualna realnost
# Pakistanska narodna stranka

**Pakistanska narodna stranka** (engleski *Pakistan Peoples Party*,skraćeno PPP) (Urdu: پاکستان پیپلز پارٹی): je pakistanska politička stranka lijevog centra koja je članica Socijalističke Internacionale. Njen vođa je, do atentata, bila Benazir Bhutto. Postoji također i organizacija Parlamentarci Pakistanske narodne stranke (*Pakistan Peoples Party Parliamentarians*, PPPP) koju je 2002. godine PPP osnovala u svrhu prilagodbe tadašnjim izbornim zakonima.

Stranku je 30.11. 1967. osnovao Zulfikar Ali Bhutto, koji je poslije postao njen prvi predsjednik. Kredo stranke je: "Islam je naša vjera; demokracija je naša politika; socijalizam je naša ekonomija; sva vlast narodu."

Pakistanska narodna stranka je znatno liberalnija od ostalih stranaka u Pakistanu i često se borila za prava žena kao i prava siromašnih, manjina i potlačenih.

Iako joj je glavno uporište južna provincija Sindh, ima značajnu podršku i u gusto naseljenoj provinciji Punjab.

## Vanjske veze

* Website na engleskom Arhivirano 2005-04-05 na Wayback Machine-u
* Website na urduu Arhivirano 2008-12-16 na Wayback Machine-u
# Katanga

| Katanga Shaba |
| --- |
| Karta KatangeKarta Katange
 |
|  |
| **Država** |  Demokratska Republika Kongo
 |

**Katanga** (svahili: *Shaba*) je ime za nekadašnju provinciju kolonije Belgijski Kongo i kasnije jedne od provincija Demokratske republike Kongo, koja je 2015. podjeljena na četiri provicije Haut-Katanga, Haut-Lomami, Lualaba i Tanganyika.

## Karakteristike i historija

Regija Katanga se prostire na jugoistoku Demokratske Republike Kongo, i graniči sa Jezerom Tanganjika na istoku,
Zambijom na jugu i Angolom na zapadu.

Ona je svojom površinom od 497,000 km² (to odgovara površini Španjolske) i svojim rudnim bogatstvom; bakar, kobalt, uran, cink, kadmij,
srebro, zlato, germanij, ugljen, željezo, mangan i kositar bila najperspektivniji dio Belgijskog Konga.
Zbog tog se za belgijske kolonijalne uprave 1908-1960. najbrže industrijski i ekonomski razvila.
Najveći gradovi u Katangi Lubumbashi, Likasi i Kolwezi, bili su i dobro prometno povezani i imali daleko bolju infrastrukturu od ostatka zemlje.

Nakon proglašenja nezavisnosti Demokratske Republike Kongo 1960. Katanga se pod vodstvom lokalnog političara, Moisea Tshombea odcjepila od nove države. Nakon tog je uslijedio niz sukoba (Kongoanska kriza) koji su pretrasli u rat između federalnih snaga iz Léopoldvilla i vojske Katange sastavljene od
najamnika iz čitavog svijeta, plaćenih od strane rudarskih kompanija. Na kraju su se umješale i snage Ujedinjenih naroda, pa je Katanga vraćena u okvir
Demokratske Republike Kongo 1963.

Separatističke vođe skloile su se u Angolu, iz koje su se više puta nastojali vratiti u Katangu i silom preuzeti vlast.

Za vladavine Mobutua 1970-ih ime joj je promjenjeno u domorodačko - **Shaba**, što na svahiliju znači bakar,

## Reference

## Vanjske veze

* *Katanga* (`en`)
# Nacija Islama

**Nacija Islama**, **Islamska nacijaili* **Crni muslimani** je verski pokret američkih crnaca koji sjedinjuje elemente islama i crnačkog nacionalizma. Osnovao ga je 1931. Valas D. Fard, koji je podigao prvu džamiju ovog pokreta u Detroitu, Mičigen. Fard se povukao iz javnog života, a upravljanjem pokretom preuzeo je 1934. njegov pomoćnik Elajdža Muhamed, koji je osnovao drugu džamiju u Čikagu. On je tvrdio da su Afrikanci moralno i kulturno superiorni nad belcima i podsticao je američke crnce da se odreknu hrišćanstva kao oruđe svojih tlačitelja. Njegova učenja obuhvtala su i tradicionalna islamska načela monoteizma. potčinjavanju bogu i snažnog porodinog života. Nacija islama je brzo rasla posle Drugog svetskog rata, a početkom 60-ih godina XX veka dostigla je nacionalnu promenentost delom Malkoma Eksa. Sporovi oko vođstva naveli su Malkoma da obrazuje zasebnu organizaciju i doveli do njegovog ubistva 1965. godine. Tokom 70-ih godina Elajdžu Muhameda nasledio je njegov sin Valas D. Muhamed (rođen 1933), koji je promenio naziv oranizacije u Američka muslimanska misija. Raspustio je misiju 1985, podstkavši njene članove da budu pravoverni muslimani. Frakcija koju predvodi Luis Farakan zadržala je prvobitno ime i načela pokreta. Na početku XXI veka Nacija islama brojala je 10.000 članova.
# Indijski nacionalni kongres

**Indijski nacionalni kongres**, isto tako poznat kao **Kongresna stranka** (engleski *Indian National Congress*, INC) je najveća i najjača politička stranka u Indiji.Stranka lijevog centra,ideologije socijal-demokracija,populizam i socijalni liberalizam.

Osnovana je godine 1885. da bi u 20. vijeku bila predvodnik u borbi Indije za nezavisnost od Britanskog Imperija. Nakon što je Indija godine 1947. dobila nezavisnost, INC je postao vladajuća stranka nove države i ostao na vlasti sve do godine 1977. kada ju je smijenila opozicijska Janata stranka. U tom periodu INC je uglavnom bio lijevo orijentiran i provodio socijalističke reforme te nastojao uvesti sekularizam.

INC se na vlast vratio godine 1980. da bi ga Janata ponovno smijenila s vlasti godine 1989. INC se, koristeći karizmu Sonie Gandhi, vratio na vlast iznenađujućom pobjedom na izborima godine 2004 te trenutno vlada uz pomoć drugih lijevo orijentiranih stranaka.

INC je tokom svoje dugogodišnje vladavine često bio optuživan za institucionalnu korupciju, zbog čega ga često uspoređuju s meksičkom strankom PRI.
# James Dobson

| James Dobson |
| --- |
|  |
| Rođenje | 21. aprila 1936.  (1936-04-21) Shreveport, Louisiana, SAD  |
| Obrazovanje | Point Loma Nazarene University University of Southern California |
| Zanimanje | psiholog pisac radio-voditelj |
| Politička stranka | Republikanska stranka = |
| Vjeroispovijest | evangelički kršćanin |
| Suprug/a | Shirley Dobson |
| Djeca | Danae Dobson Ryan Dobson |

**James Clayton "Jim" Dobson, Jr.** (21. april 1936 -) je američki evangelikalistički kršćanski oisac, psiholog i aktivist, poznat kao osnivač društveno konzervativne organizacije Focus on the Family (FOTF). Poznat je i kao voditelj dnevne radio-emisije Focus on the Family koju prenosi 7000 radio-stanica u 164 zemalja. Smatra se jednim od najuticajnijih ličnosti američke kršćanske desnice.

## Vanjske veze

* "And on the Eighth Day, Dr. Dobson Created Himself" Arhivirano 2006-07-18 na Wayback Machine-u - Article by Eileen Welsome in 5280 Magazine
# Osimski ugovor

Karta Slobodnog Teritorija Trsta s podjelom na zonu A i B. Osimskim sporazumom je nad zonom A uspostavljen puni suverenitet Italije, a zona B je postala međunarodno priznati teritorij Jugoslavije
**Osimski ugovor** je Međunarodni ugovor kojeg su 10. studenog 1975. potpisali SFRJ i Republika Italija u talijanskom gradu Osimo kod Ancone. Ugovor je stupio je na snagu 11. listopada 1977 i služio uređenju graničnih i drugih pitanja.

Nakon raspada SFRJ Hrvatska i Slovenija preuzele su obveze iz Osimskih ugovora.

Ugovor je prvenstveno političke prirode, a odnosi se na određivanje državne granice i na pitanja vezana za granice i za promicanje gospodarske suradnje kao i tehničke suradnje za poboljšanje uvjeta života za stanovništvo.

Da bi se postigao Osimskim sporazum postavljena su 12 zajednička povjerenstva.

Ugovor uključujue i sporazum o naknadi za nacionaliziranu ili konfisciranu imovinu u bivšoj zoni B (Sporazum između SFRJ i Republike Italije o konačnom reguliranju uzajamnih obveza koje proizlaze iz 4. članka potpisanog Osimskog ugovora). Ostatak duga su Slovenija i Hrvatska podijelile u omjeru 62:38 posto, a dug kojeg Hrvatska treba platiti Italiji iznosi 35 milijuna dolara.

## Izvori
# Karlsruhe

| Karlsrue *Karlsruhe* |
| --- |
|  Palata Karlsrue |
|  |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  Zastava

 |  Grb |

 |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Njemačka
 |
| Gradonačelnik
 | *Heinz Fenrich* (CDU)
 |
| Savezna država
 | Baden-Virtemberg
 |
| Osnovan
 | 1715.
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo
 | 294.761
 |
| Gustina stanovništva
 | 1.699 st./km²
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Vremenska zona
 | UTC+1, leti UTC+2
 |
| Nadmorska visina
 | 115 m
 |
| Površina
 | 173,5 km²
 |
| KarlsrueKarlsrue (Njemačke)
 |
| Ostali podaci
 |
| Poštanski kod
 | 76133
 |
| Pozivni broj
 | 0721
 |
| Registarska oznaka
 | KA
 |
| Web-stranica
 | www.karlsruhe.de |

**Karlsruhe** je jedan od najvećih njemačkih gradova pokrajine Baden-Württemberg. Oko 285.263 stanovnika živi u gradu na rijeci Rajna.

## Geografija

Nadmorska visina grada varira između 100 metara (na zapadnom delu, prema reci Rajni) i 277.5 metara (Turmberg na istoku). Geografske koordinate su: 49° 00' Sever 008° 04' Istok, što znači da 49. paralela prolazi kroz centar grada.

## Klima

Karlsruhe je sa srednjom temperaturom od 10,7 °C jedan od najtoplijih njemačkih gradova. Temperatura pada rijetko ispod 0 °C. U prosjeku Karlsruhe godišnje ima samo 17,1 ledenih dana.

## Gradovi partneri

|  |  |
| --- | --- |
|  | Nancy, Francuska, od 1955
 |
|  | Nottingham, Ujedinjeno Kraljevstvo, od 1969
 |
|  | Halle, Saska-Anhalt, od 1987
 |
|  | Timişoara, Banat, Rumunjska, od 1992
 |
|  | Krasnodar, Rusija, od 1992
 |

## Galerija

* Dvorac grada
* Dvorac grada
* Piramida Friedrich Weinbrennera na glavnom trgu
* Rijeka Alb
* Stadion u Karlsruhe: Wildparkstadion
* Velesajam: Messe Karlsruhe
* Najveći kino u Karlsuhe: Filmpalast am ZKM
* Želježnički kolodvor
* Centar grada, u srijedini: Dvorac
* Pivnica Moninger
* Rafinerija MiRO
* Tramvaj
* Tramvaj
* Tramvaj
* stari Tramvaj
* stari Tramvaj

## Reference

## Literatura

* Berger, Dieter (1999). *Geographische Namen in Deutschland*. Bibliographisches Institut. ISBN 3411062525.
* Fulbrook, Mary (1991). *A Concise History of Germany*. Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-36836-0.
* Gareth, Shaw (2011). *Urban Historical Geography: Recent Progress in Britain and Germany (Cambridge Studies in Historical Geography)* (Reprint edition izd.). Cambridge University Press. ISBN 0521189748.
* Home, William R.; Pavlovic, Zoran (2007). *Germany (Modern World Nations)* (2 ed. izd.). Chelsea House Pub. ISBN 0791095126.
* Hamm, Ingrid; Werding, Martin; Seitz, Helmut (3540681353). *Demographic Change in Germany* (8. izd.). New York: Springer-Verlag. ISBN 2007.
* Berghahn, V. R. (2004). *Modern Germany: Society, Economy and Politics in the Twentieth Century* (2. izd.). Cambridge University Press. ISBN 0521347483.
* Jähnig, Bernhart; Biewer, Ludwig (1991). *Kleiner Atlas zur deutschen Territorialgeschichte* (2. izd.). Bonn: Kulturstiftung der Deutschen Vertriebenen. ISBN 3885570963.
* Dornbusch, Joachim; Aner, Ekkehard (1997). *Grosser Atlas zur Weltgeschichte*. Braunschweig: Westermann. ISBN 3075095206.

## Vanjske veze

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak o temi: **Karlsruhe** |

* Službene stranice grada
# Više od igre

| Više od igre |
| --- |
| Žanr | humorističko-dramska mini-serija |
| Režija | Zdravko Šotra |
| Zemlja |  SFRJ |
| Jezik | srpskohrvatski |
| Originalni kanal | JRT |
| Originalno prikazivanje | 17.4. 1977. – 12.6. 1977. |
| Trajanje | 55 min. po epizodi |
| Br. epizoda | 9 |

**Više od igre** je jugoslovenska televizijska serija, snimljena u produkciji Televizije Beograd, 1976. godine. Serija ima 9 epizoda i premijerno je emitovana od 14. aprila 1977. do 12. juna 1977. godine. Autori serije bili su režiser Zdravko Šotra i scenarista Slobodan Stojanović.

## Opis

Serija se odvija u Gradini, izmišljenoj varošici u Srbiji i prati zbivanja u periodu od 1931. do 1941. godine. Godina 1931. je bila godina u kojoj je vladala velika ekonomska kriza, 1937. je godina preporoda i sudara s fašizmom, a 1941. je godina ustanka. Serija beleži sve događaje prateći ih u maloj sredini. Poseban segmen serije čini i rivalstvo između dva fudbalska kluba: "Građanskog" i "Radničkog", gde je igra loptom samo povod, a sve ono drugo "više od igre" je suština.

## Spisak epizoda

Spisak epizoda i datum premijernog emitovanja:

1. **Gradina** - 17. april 1977.
2. **Radnički-Građanski** - 24. april 1977.
3. **Utakmica** - 1. maj 1977.
4. **Jaka ljubav** - 8. maj 1977.
5. **Babica** - 15. maj 1977.
6. **No pasaran!** - 22. maj 1977.
7. **Šipak** - 29. maj 1977.
8. **Parastosi** - 5. jun 1977.
9. **Više od igre** - 12. jun 1977.

## Uloge

| Glumac
 | Uloga
 |
| --- | --- |
| Petar Božović | Danilo Živić
 |
| Nikola Simić | Miroslav Ilić Guliver
 |
| Žika Milenković | Načelnik Vasić
 |
| Ljiljana Dragutinović | Milica Živić
 |
| Vlastimir Đuza Stojiljković | Apotekar Beli
 |
| Slobodan Đurić | Kostolomac
 |
| Mihajlo Bata Paskaljević | Špijun Buda
 |
| Nikola Milić | Slavko Vučković Cvikeraš
 |
| Velimir Životić | Svetozar Đorđević
 |
| Milivoje Mića Tomić | Agent Davidović
 |
| Vesna Malohodžić | Simona Šljivić
 |
| Zoran Radmilović | Mihajlo Miša Šljivić
 |
| Dragoljub Milosavljević Gula | Vaga Golubović
 |
| Ivan Bekjarev | Novinar
 |
| Toma Kuruzović | Opančar Čolak
 |
| Olga Stanisavljević | Kaliopa Ilić
 |
| Ljubomir Ubavkić | Manojlo Tabanaš
 |
| Zoran Stojiljković | Bata Janković
 |
| Pavle Vuisić | Aleksandar Ćopić - Leka Bankrot
 |
| Slobodan Aligrudić | Agent iz Beograda
 |
| Predrag Panić | Nemanja Golubović
 |
| Branislav Ciga Milenković | Kum Gara
 |
| Ljubiša Bačić | Pop Vasa
 |
| Slavko Simić | Doktor Zuba Bojić
 |
| Miloš Žutić | Doktor Duško Bojić
 |
| Jelena Žigon | Seja Šljivić
 |
| Vlasta Velisavljević | Vitomir Ilića Vita
 |
| Ljubica Ković | Mara, Danilova majka
 |
| Žiža Stojanović | Ljubina Bojić
 |
| Mirko Bulović | Kočijaš
 |
| Miodrag Popović Deba | Žandar Uglješa
 |
| Voja Brajović | Becić
 |
| Milo Miranović | Geometar Lazić
 |
| Nikola Jovanović | Doktorov brat
 |

## Vanjske veze

* *Više od igre* na sajtu IMDb
# Proces nacionalne reorganizacije

**Proces narodne reorganizacije** ( šp. *El Proceso de Reorganización Nacional* ) je naziv koji je dat paketu socijalnih i ekonomskih mjera i politika koje su se provodile tijekom vojne diktature u Argentini između 1976 . i 1983 . Dana 24. ožujka 1976 . godine dolazi do državnog udara koji je smijenio demokratsku vladu Marije Estele Martínez de Perón i na njeno mjesto doveo vojnu huntu na čijem čelu su se nalazili zapovjednici tri roda vojske: Jorge Rafael Videla ( pješaštvo ), Emilio Edurardo Masera ( mornarica ) i Orlando Ramón Agosti ( avijacija ).

Pored užasne ekonomske krize i rata za Falklande , vojna diktatura je također rezultirala u desetinama tisuća otetih, mučenih, ubijenih, kao i nestalih ili izgnanih.

Točan broj nestalih još uvijek nije utvrđen: prema organizacijama za ljudska prava, taj broj se procjenjuje na 30.000; Nacionalna komisija za nestale osobe (šp. *Comisión Nacional sobre la desaparición de Personas - CONADEP* ) dokumentirala je 8.961 slučaj; do 2007. godine, Podsekretarijat za ljudska prava ima oko 15.000 registriranih žrtvi diktature. Među žrtvama se nalaze i djeca, čiji se broj procjenjuje između 250-500. Mnoga od te djece su bila usvojena pošto im se identitet izbrisao, s obzirom da su bila djeca nestalih. Postoji organizacija koja se zove Bake sa Svibanjskog trga ( šp. Abuelas de Plaza de Mayo ), koja se bavi traženjem i identificiranjem te djece. Do siječnja 2007. pronađeno je njih 85.
Između 1976 . i 1983 . godine funkcioniralo je oko 610 tajnih zatvora. Zatvorenici, nakon što su bili najzverskiji mučeni, ubijani su u letovima smrti ( šp. vuelos de la muerte ), pri kojima su bili drogirani i bacani iz vojnih zrakoplova u more. U svim slučajevima, umirali su od utapanja.

Godine 1984. Nacionalna komisija za nestale osobe ( šp. *Comisión Nacional sobre la desaparición de Personas - CONADEP* ) je istražila zločine protiv čovječnosti koji su bili počinjeni tijekom Procesa. Rezultat te istrage je čuveni izvješće pod imenom *Nikad više* ( šp. *Nunca Más* ).

Jorge Rafael Videla , Emilio Edurardo Masera i Orlando Ramon Agosti su bili izvedeni pred sud i osuđeni na doživotnu robiju zbog zločina počinjenih tijekom vojne diktature 1984. godine. Drugi odgovorni su također bili izvedeni pred sud i osuđeni kako u Argentini tako iu drugim zemljama. Procesi su trajali oko deset godina nakon događaja. Carlos Menem , argentinski predsjednik između 1989 . i 1990 , je pomilovao sve osuđene za zločine tijekom ove vojne diktature.

Dana 25. travnja 2007 . argentinski vrhovni sud je opozvao ovo pomilovanje, proglasio ga protivustavnim, i ponovno stavio na snagu presude protiv čovječnosti iz 1984. godine.
Jorge Videla je 13. listopada 2008. godine prebačen iz kućnog pritvora u zatvor na izdržavanje doživotne kazne.
Nakon pet godina, 5. srpnja 2012 . godine, argentinski sud osudio ga je na 50 godina zatvora zbog naredbe o otimanju i odvajanju 500 beba od porodica ljevičarskih političkih disidenata koji su bili nezakonito uhićeni i zatvarani tijekom njegove vladavine u Procesu narodne reorganizacije.

## Povezano

* Prljavi rat

## Reference
# Sava Centar

**Sava Centar** je kongresni, kulturni i poslovni centar, namenjen za raznovrsne multi-funkcionalne aktivnosti, koji se nalazi u glavnom gradu Srbije, Beogradu. On ima salu za publiku koja je najveća u celoj zemlji, kao i u bivšoj Jugoslaviji.

Panoramska fotografija Sava Centra.

## Historija

Sava Centar 1978.
Izgradnja Sava Centra trajala je tri godine, od 1976. do 1979, a izgrađen je po zamisli arhitekte Stojana Maksimovića koji je bio i šef konstruktorskog tima. Radovi su morali da se ubrzaju van predviđenog roka, zbog već zakazanog godišnjeg sastanka Međunarodnog monetarnog fonda koji je trebalo da bude održan u Sava centru, što je prouzrokovalo i odustajanje od plana da glavna sala ima rotirajuću pozornicu.

Dvoranu je svečano otvorio predsednik SFRJ Josip Broz Tito, 15. maja 1977. godine, a već iduće 1978. u njoj je održan XI kongres Saveza komunista Jugoslavije.

## Dimenzije

Sava Centar ima 69.300 m² korisnog i 100.000 m² ukupnog prostora, uključujući koncertnu salu sa 3.672 sedišta, 15 konferencijskih sala, izložbeni prostor, kao i brojne druge objekte. On godišnje ugosti više od pola miliona posetilaca.

## Parking prostor

U skorašnje vreme renovirani prostor za parkiranje Sava Centra otvoren je 16. avgusta 2006. godine i on sada ima kapacitet od 410 parking mesta.

## Događaji

Sava Centar je bio domaćin mnogih značajnih međunarodnih kongresa i skupova kao što su: OEBS, Godišnji sastanci MMF i Svetske banke, 55. Godišnja generalna skupština Interpola, 6. UNCTAD, Generalna skupština UNESKO, FOREKS, FISIT, 9. Samit nesvrstanih.
Sava Centar je takođe bio domaćin i mnogih značajnih umetničkih programa i ugostio je velike umetnike, kao što su: Lučano Pavaroti, Plasido Domingo, Monserat Kabalje, Majls Dejvis, Henrik Šering, B. B. King, Zubin Mehta, Vladimir Aškenjazi, Johan Štraus orkestar, Moskovski filharmonijski orkestar, Okazu filharmonijski orkestar i mnoge druge. U njemu su takođe održani i izbor za Mis Srbije, kao i selekcioni festivali za učešće na takmičenju za Pesmu Evrovizije, pod nazivima Beovizija i Evropesma i idejni je tvorac, pokretač i organizator tradicionalnog letnjeg festivala (Summertime festival).

Sava Centar slikan u cilindričnoj perspektivi.

## Vanjske veze

* Zvanična internet prezentacija Sava Centra
* Stranica sa zvanične internet prezentacije grada Beograda
# Zvonko Bušić

Zvonko Bušić, 2009.
**Zvonko Bušić - Taik** (Gorica kraj Gruda, 23. siječnja 1946. – Zadar, 1. rujna 2013.), hrvatski nacionalistički aktivist i terorist, poznat po tome što je u vrijeme SFRJ godine 1976. kao pripadnik radikalne emigracije izveo terorističku akciju prilikom koje je je otet američki putnički avion i postavljena bomba od koje je poginuo njujorški policajac Brian Murray. Bušić je za svoj čin, zajedno sa suprugom Julienne Eden Bušić, pred američkim federalnim sudom osuđen na doživotni zatvor. Od stjecanja hrvatske nezavisnosti su trajala nastojanja hrvatskih vlasti da se Zvonku Bušiću, čija je sestra Zdravka Bušić postala istaknuti član vladajuće stranke HDZ, ishodi uvjetno puštanje na slobodu. Ona su urodila plodom tek 2008. godine, kada je pušten, ali i protjeran u Hrvatsku gdje ga je dio javnosti, pogotovo desne i nacionalističke orijentacije, slavio kao heroja i mučenika. Godine 2013. je u Zadru izvršio samoubojstvo vatrenim oružjem.

O Zvonku Bušiću je njegova supruga Julienne napisala nekoliko knjiga, uključujući memoare *Ljubavnici i luđaci* 2000. godine, temeljem kojih je 2013. snimljen istoimeni dokumentarni film.

## Vanjske veze