Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Jean Seberg

| Jean Seberg |
| --- |
| glumica |
| Seberg u filmu *Camorra* (1972) |
| Biografske informacije |
| Rođenje | Jean Dorothy Seberg (1938-novembra-13)13. novembra 1938. Marshalltown, Iowa, SAD |
| Smrt | 30. augusta 1979. (dob: 40) Paris, Francuska |
| Supružnik | François Moreuil (1958﻿–﻿**Greška izraza: Neočekivani < operator**) Romain Gary (1963﻿–﻿**Greška izraza: Neočekivani < operator**) Dennis Charles Berry (1972﻿–﻿**Greška izraza: Neočekivani < operator**) |
| Partner | Ahmed Hasni (1978–1979) |
| Djeca | Alexandre Diego Gary Nina Hart Gary |
| Profesionalne informacije |
| Zanimanje | glumica |
| Opus |
| Djelatni period | 1957–1979 |
| Znamenite uloge |
| Patricia u *Do posljednjeg daha* |

**Jean Dorothy Seberg** (13. novembar 1938 – 30. august 1979) bila je američka glumica, poznata po tome što je uglavnom nastupala u evropskim filmovima 1960-ih i 1970-ih, a od kojih je najpoznatiji *Do posljednjeg daha* koji je pretvorio u jednu od ikona francuskog Novog vala. Seberg je vodila buran privatni život, okončan nikad razjašnjenim samoubistvom, koje je slijedilo samoubistvo njenog drugog supruga Romaina Garyja.

## Filmografija

* *Saint Joan* (1957)
* *Bonjour Tristsese* (1958)
* *The Mouse That Roared* (1959)
* *Do posljednjeg daha* (*A bout de souffle*) (1959)
* *Let No Man Write My Epitaph* (1960)
* *Les Grandes Personnes (Time Out for Love)* (1961)
* *La Récréation (Love Play)* (1961, sa suprugom Françoisom Moreuilpm)
* *Five Day Lover* (1961)
* *Congo Vivo* (1962)
* *In the French Style* (1962)
* *Les Plus Belles Escroqueries du Monde (The World's Greatest Swindles) (1964)*
* *Lilith* (1964)
* *Échappement libre* (*Backfire*) (1964)
* *Moment to Moment* (1965)
* *Un milliard dans un billard* (Diamonds are Brittle) (1965)
* *A Fine Madness* (1966)
* *Line of Demarcation* (1966)
* *Estouffade à la Caraïbe (Gold Robbers)* (1967)
* *The Road to Corinth* (1968)
* *Birds in Peru* (1968, with husband Romain Gary)
* *Pendulum* (1968)
* *Paint Your Wagon* (1969)
* *Ondata di Calore (Dead of Summer)* (1970)
* *Airport* (1970)
* *Macho Callahan* (1970)
* *Kill!* (1972)
* *Questa Specie d'Amore (This Kind of Love)* (1972)
* *L'attentat (The French Conspiracy)* (1972)
* *Camorra* (1972)
* *The Corruption of Chris Miller* (1973)
* *Mousey (or Cat & Mouse)* (1974)
* *Les Hautes solitudes* (1974)
* *Ballad for the Kid* (1974) (ko-scenarist, ko-redatelj, ko-montažer)
* *White Horses of Summer* (1975)
* *Le Grand Délire (Die Große Ekstase)* (1975, s mužem Dennisom Berryjem)
* *The Wild Duck* (1976)
* *La Légion Saute sur Kolwezi* (1980 - scene izbačene nakon samoubiustva)

## Literatura

* Richards, David (1981). *Played Out: The Jean Seberg Story*. Random House. ISBN 0-394-51132-8.
* McGee, Garry (2008). *Jean Seberg — Breathless*. Albany, GA: BearManor Media. ISBN 1-59393-127-1.

## Reference

## Vanjske veze

* Jean Seberg na sajtu IMDb
* Spotlight on Jean Seberg - In Dreams I Walk with You, in Dreams I Talk With You...
* Website dedicated to Jean Seberg
* 1958 Mike Wallace interview Arhivirano 2014-11-05 na Wayback Machine-u
* Jean Seberg na Find a Grave
* Movie Star: The Secret Lives of Jean Seberg Documentary Film
# Emil Kutijaro

| Emil Kutijaro |
| --- |
| glumac |
| Biografske informacije |
| Rođenje | 17. maja 1906. |
| Smrt | 9. septembra 1979. (dob: 73) |
| Profesionalne informacije |
| Zanimanje | glumac |
| Znamenite uloge |
| Galileo u *Našem malom mistu* |

**Emil Kutijaro** (Herceg-Novi, 13. ožujka 1929. - Zadar, 9. rujna 1979.) hrvatski je filmski, kazališni i televizijski glumac.

Osnovao je Društvo dramskih umjetnika Narodne Republike Hrvatske zajedno sa skupinom istaknutih imena hrvatskog glumišta: August Cilić, Mato Grković, Božena Kraljeva, Jozo Petričić, Ljudevit Galic, Bela Krleža te mnogim drugim.

## Filmografija

Televizijski filmovi i drame:

* Allegro con brio, 1973.
* Rođendan male mire, 1972.
* U mreži, 1972.
* Ljubav, 1968.
* Negdje na kraju, 1968.
* Karneval, 1968.
* Ja sam ubio Baltazara, 1968.
* Ladanjska sekta, 1967.
* Sjećanje, 1967.
* Banket, 1965.
* San, 1965.
* Plemićko gnijezdo, 1965.
* Čuvaj se senjske ruke, 1964.
* Gogoljeva smrt, 1964.
* Slijepi kolosijek, 1964.
* Sumrak, 1963.
* Bezimena, 1963.
* Posljednji vitezovi, 1963.
* Krokodil, 1960.
* Susedi, 1959.

Televizijske serije:

* Naše malo misto, 1970-.-1971.
* Pod novim krovovima, 1969.
* Kad je mač krojio pravdu, 1967.

Filmovi:

* Putovanje na mjesto nesreće, 1971.
* Winnetou i njegov prijatelj Old Firehand, 1966.
* Pustolov pred vratima, 1961.
* Austerlitz, 1960.
* U mreži, 1956.
* Bakonja fra Brne, 1951.
* Živjeće ovaj narod, 1947.

## Izvori

* Emil Kutijaro IMDB
# Ludvík Svoboda

| Ludvík Svoboda
 |
| --- |
|  |
|

---

8. predsjednik Čehoslovačke
 |
| Mandat 30. ožujka 1968. – 28. svibnja 1975.
 |
| Prethodnik
 | Antonín Novotný
 |
| Nasljednik
 | Gustáv Husák
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 25. studenog 1895.  Hroznatín, Češka (tada  Austro-Ugarska) |
| Smrt
 | 20. rujna 1979.  Prag, Češka (tada  Čehoslovačka) |
| Politička stranka
 | KSČ
 |
| Supružnik
 | Irena Svobodová
 |
| Zanimanje
 | general, političar
 |
|

---

Potpis
 |
|  |

**Ludvík Svoboda** (Hroznatín, 25. studenog 1895. – Prag, 20. rujna 1979.) bio je čehoslovački general i političar. Borio se u oba svjetska rata, te se stoga smatra narodnim junakom, te je bio predsjednik Čehoslovačke od 1968. do 1975.

1915. Svoboda se pridružio austro-ugarskoj vojsci te je zarobljen na istočnom bojištu. Nakon puštanja na slobodu, borio se za Čehoslovačku legiju u Rusiji, te sudjelovao u Bitci za Zborov i Bahmač. Kasnije je nastavio vojnu karijeru u Čehoslovačkoj armiji 1921.

Nakon njemačke okupacije Čehoslovačke u drugom svjetskom ratu, pridružio se skrivenom pokretu otpora *Obrana naroda*. Juna 1939. pobjegao je u Poljsku, u Krakov, ali je tamo pao pod sovjetsko zarobljeništvo nakon sovjetske invazije Poljske. Ipak, izbjegnuo je smaknuće. Nakon njemačke invazije SSSR-a, Svoboda je postao komandant 1. korpusa Čehoslovačke na istočnom bojištu. Prvi put je ušao u izravan okršaj sa njemačkom vojskom u bitci za Sokolovo 1943. Njegova jedinica je prvi put stupila na teritorij Čehoslovačke 1944. Nakon rata, postao je ministar obrane te dobio priznanja i nagrade kao ratni heroj. Formalno je stupio u članstvo komunističke partije Čehoslovačke. 1950-ih, postao je žrtva čistki, ali je taj postupak prekinut nakon što je novi sovjetski poglavar postao Nikita Hruščov.

Tijekom praškog proljeća, 1968. je postao predsjednik Čehoslovačke te je uživao veliku popularnost među stanovništvom. Te godine, odigrala se sovjetska invazija Čehoslovačke, a on je, poučen grozotama oba svjetska rata, izdao naredbu da se čehoslovački vojnici ne bore protiv invazije. Otišao je u Moskvu i žestoko prosvjedovao pred Leonidom Brežnjevom zbog sovjetskih postupaka, ali nije pomoglo, te je Prag bio prisiljen potpisati moskovske protokole kojima su zaustavljene socijalističke reforme praškog proljeća. Usprkos tome, Svoboda je smatrao da je spasio na tisuće živote od mogućeg sovjetskog krvoprolića. 1975. je napuistio mandat predsjednika. Umro je 1979.

## Reference

## Vanjske veze

* Ludvík Svoboda Site
# Mamie Eisenhower

|  |
| --- |
| Mejmi Ajzenhauer |
|
 |
| Biografija |
| Datum rođenja
 | (1896-novembra-14)14. novembra 1896.
 |
| Mesto rođenja
 | Bun (SAD)
 |
| Datum smrti
 | 1. novembra 1979. (dob: 82)
 |
| Mesto smrti
 | Vašington (SAD)
 |
| Veroispovest
 | Prezviterijanstvo
 |
| Politička partija
 | Republikanska stranka
 |
| Supružnik
 | Dvajt D. Ajzenhauer
 |
| Potomstvo
 | Dod Ajzenhauer Džon Ajzenhauer
 |
| Potpis
 |  |
| Mandat(i) |
| Prva dama SAD
 |
| 20. januar 1953 — 20. januar 1961.
 |
| Prethodnik
 | Bes Truman
 |
| Naslednik
 | Žaklina Kenedi
 |
| uredi  |

**Mejmi Dženeva Dod Ajzenhauer** (engleski: *Mamie Geneva Doud Eisenhower*) bila je supruga 34. predsednika SAD, Dvajta D. Ajzenhauera i nosilac titule prve dame SAD, od 20. januara 1953. do 20. januara 1961.

## Vanjske veze
# Imanuel Velikovski

**Imanuel Velikovski** (engleski: *Immanuel Velikovsky*, ruski: Иммануи́л Велико́вский; Vitebsk, 10. jun 1895 - Prinston, 17. novembar 1979) je bio američki pseudoistoričar, najpoznatiji kao autor brojnih kontroverznih knjiga koje reinterpretiraju događaje iz drevnoj istoriji, među kojima je bestseler u SAD „Svetovi u sudaru“, objavljena 1950. godine. Prethodno je imao značajnu ulogu u osnivanju Hebrejskog univerziteta u Jerusalimu, i bio je ugledni psihijatar i psihoanalitičar.

Njegove knjige koriste komparativnu mitologiju i antičke književne izvora (uključujući i Bibliju) da dokažu da je Zemlja doživela katastrofalni bliski kontakt drugim planetama (Venerom i Marsom) u drevnim vremenima. Velikovski tvrdi da su elekotrmagnetske pojave imale značajnu ulogu u nebeskoj mehanici. Takođe zastupa revidiranu hronologiju starog Egipta, Grčke, Izraela i drugih kultura drevnog Bliskog istoka. Cilj revidirane hronologije je da objasni mračno doba istočnog Sredozemlja (oko 1100 - 750. pne.) i pomiri biblijsku istoriju sa prihvaćenom arheologijom i egipatskom hronologijom.

Teorije Velikovskog su energično odbačene ili ignorisane od strane akademske zajednice. Ipak, njegove knjige se često dobro prodaju i dobijaju oduševljenu podršku u laičkim krugovima, često praćene tvrdnjama o nepoštenom tretmanu za Velikovski od strane priznatih akademija. Kontroverze oko njegovog rada i njegovog prijema se često nazivaju „afera Velikovskog“.

## Izvori
# Dimitri Tiomkin

| Dimitri Tiomkin |
| --- |
|  |
| Lični podaci |
| Datum rođenja | 10. svibnja 1894. Kremenčug, Rusko Carstvo (danas Ukrajina) |
| Datum smrti | 11. studenog 1979. London, Velika Britanija |
| Zanimanje | skladatelj filmske glazbe |
| Ostalo |
| Nagrade | 3 Oscara 6 Zlatnih globusa |

**Dimitri Zinovievich Tiomkin** (ukrajinski *Дмитро́ Зино́війович Тьо́мкін*) (10. svibnja 1894. – 11. studenog 1979.) bio je američki skladatelj ukrajinskog podrijetla, trostruki dobitnik nagrade Oscar i jedan od najcjenjenijih skladatelja filmske glazbe u Hollywoodu.

## Biografija

Tiomkin je rođen u ukrajinskom gradu Kremenčugu. Kao mladić se školovao u Sankt Peterburgu, stekavši glazbenu naobrazbu na tamošnjem konzervatoriju. Godine 1920. bio je jedan od glavnih organizatora boljševičkih parada u čast 1. svibnja i 3. obljetnice Oktobarske revolucije.

Kasnije se preselio u Berlin, gdje mu je otac radio kao liječnik, da bi 1925. emigrirao u Sjedinjene Države i 1930. preselio sa suprugom Albertinom Rasch u Hollywood. Tiomkin je američko državljanstvo dobio 1937.

Izuzetan je broj filmova i TV serija za koje je Tiomkin radio glazbu, prema IMDb-u čak 125. Radio je s gotovo svim značajnim redateljima svog vremena. Iako pod utjecajem istočnoeuropske glazbene tradicije, skladao je glazbu za tipične američke filmove, poput onih Franka Capre: *Izgubljeni horizont* (1937.), *Divan život* (1946.) i *G. Smith ide u Washington* (1939.) Radio je glazbu za film Freda Zinnemanna *Točno u podne* (1952.), za kojeg je dobio prvog Oscara, za pjesmu *"Do Not Forsake Me, Oh My Darlin' (The Ballad of High Noon)"*. Dvije godine kasnije ponovo je osvojio prestižnu nagradu, za najbolju pjesmu u filmu Johna Waynea *The High and the Mighty*. Općenito se Tiomkina najčešće veže uz žanr westerna.

Slijedili su filmovi *Div* (1956.), *Prijateljsko uvjeravanje* (1956.), *Obračun kod O. K. Corrala* (1957.), *Starac i more* (1959. - treći Oscar), *Rio Bravo* (1959.), *Alamo* (1960.), *Topovi s Navaronea* (1961.), *Grad bez milosti* (1961.), *55 dana u Pekingu* (1963.), *Pad Rimskog carstva* (1964.), *Ratni vagon* (1967.) i mnogi drugi.

Tiomkin je, osim za film, skladao glazbu i za TV serije, kao što su *Rawhide* (1959.) i *Gunslinger. (1961.)*

Dimitri Tiomkin umro je u Londonu 1979. i pokopan je u kalifornijskom Glendaleu.

## Reference

## Vanjske veze

* Službena stranica Arhivirano 2011-07-19 na Wayback Machine-u
* Dimitri Tiomkin na sajtu IMDb
# Zeppo Marx

| Herbert "Zeppo" Marx |
| --- |
| Zeppo Marx godine 1931. |
| Rođenje | Herbert Manfred Marx (1901-februara-25)25. februara 1901. New York  |
| Smrt | 30. novembra 1979. (dob: 78) Eisenhower Medical Center Kalifornija |
| Nacionalnost | američko |
| Ostala imena | Herbert Marx |
| Zanimanje | komičar, glumac, pronalazač, kazališni agent |
| Poznat/a po | "Duck Soup," "Monkey Business" |
| Vjeroispovijest | judaizam |
| Suprug/a | Marion Benda (1927-1959) Barbara Blakeley (1959-1972) |
| Djeca | Timothy Marx (1921, usvojen), Bobby Oliver Blakeley Marx (sin Barbare Blakeley, usvojen) |
| Roditelji | Minnie Schoenberg i Sam "Frenchie" Marx |
| Rodbina | Al Shean, Chico Marx, Harpo Marx, Groucho Marx, Gummo Marx |

**Herbert Manfred Marx** (25. februar 1901 – 30. novembar 1979.) je američki vodviljski zabavljač, glumac, pronalazač i kazališni agent, poznat pod nadimkom **Zeppo Marx** odnosno najmlađi od petoro braće Marx.

Zeppo Marx je zajedno sa svojom braćom nastupao u vodviljima i u njihovim ranim filmovima, i to kao "normalni" lik među braćom, odnosno romantični junak. Međutim, s vremenom je vidio da se ne može natjecati sa svojom mnogo talentiranijom braćom, te se zajedno s Gummom posvetio kazališnoj agenturi. U Kaliforniji je 1940-ih osnovao tvrtku Marman Products specijaliziranu za izradu mehaničkih hvataljki, od kojih jedna korištena na bombarderu Enola Gay prilikom atomskom napada na Hiroshimu.

## Vanjske veze

* Zeppo Marx na sajtu IMDb
* Zeppo Marx na Filmskoj bazi podataka TCM (`en`)
* Zeppo Marx na Internet Broadway Database (`en`)
* The Marx Brothers
* *"Lydiathetattooedlady.com"*, a Marx Brothers Fansite Arhivirano 2007-07-03 na Wayback Machine-u
* "Marman Twin: The Story of Herbert Marx" Arhivirano 2008-11-18 na Wayback Machine-u
* The last interview with Zeppo Marx (August 1979)
# Visarion Kostić

| Visarion |
| --- |
|  |
| Rođenje | Temišvar  |
| Smrt | Vršac |

**Visarion** (svetovno *Dejan Kostić*, Temišvar, 14/27. jul 1910 — Vršac, 1. decembar 1979) je bio episkop Srpske pravoslavne crkve.

## Svetovni život

Episkop Visarion (svetovno, Dejan Kostić) rođen je 14. jula 1910. u Temišvaru, od oca Slobodana, konzistorijalnog beležnika, i majke Pauline. Po ocu i po majci poticao je iz starih svešteničkih porodica. Osnovnu školu završio je u Temišvaru, a gimnaziju u Budimpešti. Diplomirao je na Bogoslovskom fakultetu u Beogradu 1933., a potom je bio profesor novoosnovanog srpskog odeljenja na državnom liceju u Učiteljskoj školi za Srbe u Temišvaru.

## Monaški život

Zamonašen je u manastiru Beočinu (gde mu je ujak dr Joakim bio dugo godina nastojatelj manastira) od strane arhimandrita Dositeja (Đorića) 1935. godine. Rukopoložen je za đakona u Nedelju pravoslavlja 1937. od patrijarha Varnave, a u čin prezvitera na isti praznik 1941. od patrijarha Gavrila. Dostojanstvom sinđela odlikovan je 1945. godine od mitropolita Josifa. Za suplenta Bogoslovije u Sremskim Karlovcima postavljen je 1937. i odmah dodeljen na rad u kancelariju Svetog arhijerejskog sinoda. Pošto je položio činovnički ispit sa odličnim uspehom, upućen je u Atinu da tamo položi doktorski ispit iz oblasti patrologije.

## Episkopsko zvanje

Na prvom posleratnom redovnom zasedanju Svetog arhijerejskog sinoda 1947. izabran je za vikarnog episkopa topličkog. Za episkopa je hirotonisan u Sabornoj beogradskoj crkvi 29. juna 1947. od patrijarha srpskog Gavrila, mitropolita skopskog Josifa i crnogorsko-primorskog Arsenija.

Za episkopa upražnjene Eparhije banatske izabran je 1951. godine, a 1952. poverena mu je u administraciju Temišvarska eparhija. Po dolasku u Vršac izvršio je novu podelu Banatske eparhije prema geografskim, saobraćajnim i upravnim uslovima, a vladičanski dvor, koji je nakon Drugog svetskog rata bio oduzet od Crkve, vratio u vlasništvo eparhije.

Umro je u Vršcu 1. decembra 1979. godine sahranjen u vršačkoj Sabornoj crkvi.

## Izvori

* Sava Vuković: Srpski jerarsi Arhivirano 2013-12-02 na Wayback Machine-u

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: **—** | **vikarni episkop toplički 1947—1951.** | Nasljednik: **Dositej (Stojković)** |
# Nenad Puhovski

**Nenad Puhovski** (Zagreb, 29. travnja 1949.) hrvatski je filmski, televizijski i kazališni redatelj, producent i scenarist. Direktor je producentske kuće Factum.

## Biografija

Puhovski je prvi film stvorio sa 16 godina. Studirao je filozofiju i sociologiju na Zagrebačkom sveučilištu te film i TV režiju na Akademiji dramske umjetnosti. Nakon diplome radio je u kazalištu, na filmu i na televiziji. Režirao je mnoštvo kazališnih komada te preko 250 TV produkcija svih vrsta - dramskih, dokumentarnih, glazbenih i obrazovnih. Puhovski je ipak najpoznatiji kao autor dokumentarnih filmova, koji su prikazivani širom svijeta, često nagrađivani, ali i žestoko osporavani.

Od 1978. predaje na Akademiji dramske umjetnosti u Zagrebu, a 1997. je osnovao producentsku kuću Factum. Predavač je na brojnim dramskim radionicama u Hrvatskoj i inozemstvu. Suosnivač je i direktor festivala ZagrebDox.

## Djela

### Producent

* "Sve pet", autorica Dana Budisavljević

### Režija i scenarij

* "Lora: Svjedočanstva"
* "Paviljon 22"

### Suredatelj

* "Oluja" - "Oluja nad Krajinom"

## Izvori

## Vanjske veze

* Životopis na factum.com.hr
* Nenad Puhovski na sajtu IMDb
# ZagrebDox

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|

| ZagrebDox |
| --- |
|
Logo ZagrebDoxa |
| **Informacije** |
| **Lokacija** |  Zagreb, Hrvatska
 |
| **Osnovan** | 2005.
 |
| **Tip** | film
 |
| **Žanr** | dokumentarni film
 |
| **Web** | www.zagrebdox.net
 |

 |

**ZagrebDox** je međunarodni festival dokumentarnog filma.

Utemeljitelji su pokrenuli ovaj festival zbog nedostatka dobrog međunarodnog i natjecateljskog festivala na području jugoistočne Evrope specijaliziranog za dokumentarne filmove, tim više što je navedeno područje imalo dugu tradiciju u proizvodnji dokumentarnog filma.

Još joj je više nedostajalo mjesto gdje se publika, filmaši i drugi profesionalci iz regije mogu susresti, razmijeniti mišljenja, ideje i razgovarati o budućim projektima.

## Nagrade

* **Veliki pečat** - za najbolji film iz međunarodnog natjecateljskog programa
* **Veliki pečat** - za najbolji film iz regionalnog natjecateljskog programa
* **Mali pečat** - za najbolji film mladog autora do 30 godina
* **T-Com nagrada publike** - za najbolji film po izboru publike

Postoji mogućnost dodjele i posebnih nagrada, a one se mogu dodijeliti filmovima iz bilo kojeg područja ovog festivala. Dodjeljuju ih Festival i/ili stručna tijela, profesionalne udruge, itd.

Nagrade su u obliku kipića i diplome (izuzevši posebne nagrade).

Festivalski sud ima mogućnost dodijeliti i posebna priznanja koja su u obliku diplome.

## Vanjske veze

* Službene stranice ZagrebDoxa
# Glas Slavonije

**Glas Slavonije** dnevni je list koji izlazi u gradu Osijeku. Prvi broj Glasa Slavonije izašao je na privremeno oslobođenom području zapadne Slavonije tijekom 1943. godine. Tijekom Domovinskoga rata numeracija Glasa Slavonije je promijenjena te se u impresumu počelo navoditi da je Glas Slavonije sljednik **Hrvatskoga lista** koji je u Osijeku izlazio prije oslobođenja 1945.

U istočnoj Slavoniji, privredno slabo razvijenoj regiji, ovo je dnevnik s najvećom nakladom. Glas Slavonije se upućuje prvobitno čitaocima politički desničarskog spektra. Dnevniku se pripisuje povezanost sa Branimirom Glavašem. Glavaš je 1991 god. tadašnjeg glavnog urednika Dragu Hedla, kasnijeg novinara časopisa Feral Tribune, oružjem prisilio da napusti svoje radno mjesto.

## Vanjske veze

* Službene stranice
# SDP

SDP služi kao kratica za:

* Socijaldemokratska partija Hrvatske
* Socijaldemokratska partija BiH
* Socijaldemokratska partija Crne Gore
* Socijaldemokratska partija (Srbija)
* Socijaldemokratska partija Srbije
# Lee Harvey Oswald

**Lee Harvey OswaldLee Harvey Oswald** (Slidell, Louisiana, 18. listopada 1939. - Dallas, Teksas, 24. studenog 1963.) je američki marinac koji se službeno smatra ubojicom predsjednika Johna F. Kennedyja.

Lee Harvey Oswald rođen je u New Orleansu u američkoj saveznoj državi Louisiani, dva mjeseca nakon smrti svoga oca. Kao dijete Oswald je često zapadao u nevolje, jer je prema tvrdnji psihijatra bio emocionalno poremećena osoba. Oswald je izbačen iz škole i u dobi od 17 godina pridružio se američkim marincima. Nakon toga je prebjegao u SSSR gdje je zatražio državljanstvo ali je odbijen.

Godine 1962. vratio se u Sjedinjene Američke Države sa suprugom Marinom, rođenom sovjetskom državljankom i njihovom kćerkom. U lipnju 1962. Oswaldovi se sele u Fort Worth u Teksasu. U listopadu te godine Oswald se zapošljava u Teksaškom skladištu knjiga u Dallasu. U tom periodu Oswald je povremeno djelovao kao ljevičarski politički aktivist, a neko vrijeme je boravio i u Meksiku gdje se navodno sreo s pripadnicima kubanske tajne službe.

## Atentat na Kennedyja

Dana 22. studenoga 1963. godine, dok Kennedijev konvoj prolazi Dealey Plazom, snajperista sa šestog kata spomenute zgrade ispaljuje tri hica na kolonu automobila u kojoj je bio američki presjednik Kennedy, pri tome smrtno ranivši Kennedya i ozljedivši guvernera Texasa Johna B. Connallya. Sat vremena kasnije Oswald je uhićen u kino dvorani lokalnog kina. Oswald je također optužen da je ubio policajca J.D. Tippita, koji je ubijen vrlo kratko nakon Kennedyeva umorstva. Dana 24. studenog, kada ga je policija vodila iz gradskog zatvora u okružni zatvor Oswalda je, pred TV kamerama, smrtno ranio Jack Ruby i to usred gomile policajaca i novinara. Ruby, vlasnik noćnog kluba u Dallasu, tvrdio je kako je bio izbezumljen predsjednikovim ubojstvom.

Kako bi istražila Kennedyevo ubojstvo osnovana je posebna komisija, predvođena predsjednikom Vrhovnog suda Earl Warrenom. Unatoč mnogobrojnim teorijama zavjere komisija je u svom zaključku 1964. godine ustvrdila da je Oswald djelovao sam. Godine 1979. povjerenstvo američkog Kongres SADa priznalo je da postoji mogućnost zavjere i izjavilo kako također postoji mogućnosti da je u ubojstvo umiješana još jedna osoba.

## Vanjske veze
# Hrvatski audiovizualni centar

**Hrvatski audiovizualni centar** je javna ustanova u Republici Hrvatskoj. Osnovala ju je Vlada Republike Hrvatske temeljem Zakona o audiovizualnim djelatnostima (NN 76/07) radi sustavnog promicanja audiovizualnog stvaralaštva u Republici Hrvatskoj. Hrvatski audiovizuelni centar financira se iz državnog proračuna i dijelom iz iz dijela ukupnog godišnjeg bruto-prihoda koje su audiovizualnim djelatnostima ostvarile HRT, nakladnici televizijskih programa na nacionalnoj i regionalnoj razini, operatori sustava kabelske distribucije, operatori u nepokretnim i pokretnim telekomunikacijskim mrežama, davatelja usluga pristupa Internetu i osoba koje javno prikazuju audiovizualna djela. Djelatnost Centra je priprema i provođenje Nacionalnog programa promicanja audiovizualnog stvralaštva potičući obavljanje, organiziranje i financiranje priprema, razvoja, proizvodnje, distribucije i prikazivanja hrvatskih, europskih i svjetskih audiovizualnih djela.

## Literatura

* Hrvatski audiovizualni centar Arhivirano 2014-01-18 na Wayback Machine-u