Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Nova Španija

Vicekraljevstvo Nova Španija
**Vicekraljevstvo Nova Španija** (španski: *Virreinato de Nueva España*) je bila španska kolonija u Americi koja je postojala između 1535. i 1820. godine. Ovo vicekraljevstvo je obuhvatalo teritorije današnjih država Arizona, Kalifornija, Kolorado, Severna Dakota, Južna Dakota, Montana, Nevada, Novi Meksiko, Teksas, Oklahoma, Vajoming i Juta u SAD, kao i teritorije do Gvatemale u Srednjoj Americi, pod čijom su jurisdikcijom bile i Generalne kapetanije Kube i Gvatemale, kao i teritorije Floride, Luizijane i Nutke, sa glavnim gradom Meksikom.

Nova Španija nije imala pod svojom upravom samo ove teritorije, nego i arhipelag Filipine u Aziji i nekoliko manjih ostrva u Okeaniji, kao što je Gvam.

Nakon poraza koji su Špancima nanele trupe Agustina de Iturbidea i Visentea Gerera, celokupna teritorija vicekraljevstva je stekla nezavisnost. Vicekraljevstvo Nova Španija je neposredna istorijska prethodnica iz koje je nastao današnji Meksiko.

## Literatura

* Casalola, Gustavo. Editorial Trillas. ed. Seis siglos de historia gráfica de México, tomo 1. Ciudad de México. ISBN 968-7013-01-0 Uneseni ISBN nije važeći..
* De Valle Arizpe, Artemio. De la Nueva España (Editorial Lectorum edición). Guadalajara (Jalisco). ISBN 970-732-155-5.
* Esquivel Milán, Gloria; Enrique Figueroa Alfonso. Historia de México (Editorial Harla edición). Oxford.
* Fuentes Mares, José. Editorial Océano. ed. Historia Ilustrada de México, de Hernán Cortés a Miguel de la Madrid. Tomo II. Ciudad de México. ISBN 970-613-092-6.
* González Obregón, Luis. Botas & Alonso Editores. ed. Croniquillas de la Nueva España. Toluca, Estado de México.
* Humboldt, Von, Alexander. Ensayo político sobre el reino de Nueva España. Madrid, España. ISBN 970-07-4758-1.
* Krauze, Enrique. Siglo de caudillos, biografía política de México —1810-1910—. Puebla de Zaragoza: Editorial Tusquets. ISBN 970-699-048-8.
* Maquivar, María del Consuelo. De lo permitido a lo prohibido, iconografía de la Santísima Trinidad en la Nueva España. Monterrey: Editorial Porrúa.
* Moreno, Salvador; Alma E. Silva (1997). Historia de México, tercer curso. Ciudad de México: Ediciones Epsa. ISBN 968-417-230-3.
* Rosas, Alejandro. Mitos de la historia mexicana. De Hidalgo a Zedillo. Ciudad de México: Editorial Planeta. ISBN 970-37-0555-3.
* Roselló Soberón, Estela. Así en la tierra como en el cielo: manifestaciones cotidianas de la culpa y el perdón en la Nueva España de los siglos XVI y XVII. Colegio de México. ISBN 968-12-1255-X.
* Treviño, Héctor Jaime. Historia de México, tercer curso. Monterrey: Editorial Castillo. ISBN 970-20-0019-X.
* Vasconcelos, José. Breve Historia de México. Guadalajara: Editorial Trillas. ISBN 968-24-4924-3.
* Vigil, José María. México a través de los siglos, tomo X. Ciudad de México: Editorial Cumbre.
* Villalpando, José Manuel. El virrey, memorias de la virreina de Gálvez donde relata cómo Carlos III impidió la independencia de Nueva España. Morelia: Editorial Planeta. ISBN 970-690-363-1.

Šablon:Klica-istorija-Amerika
# José María Castro Madriz

| José María Castro Madriz
 |
| --- |
|  |
|

---

1. predsjednik Kostarike
 |
| Mandat 8. svibnja 1847. – 16. studenog 1849.
 |
| Prethodnik
 | José María Alfaro Zamora
 |
| Nasljednik
 | Miguel Mora Porras (*v.d.*)
 |
|

---

6. predsjednik Kostarike
 |
| Mandat 8. svibnja 1866. – 1. studenog 1868.
 |
| Prethodnik
 | Jesús Jiménez Zamora
 |
| Nasljednik
 | Jesús Jiménez Zamora
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 1. rujna 1818.  San José, Kostarika
 |
| Smrt
 | 4. travnja 1892.  San José, Kostarika
 |
| Politička stranka
 | Liberalna stranka
 |
| Supružnik
 | Pacífica Fernández Oreamuno |
|

---

Potpis
 |
|  |

**José María Castro Madriz** (San José, 1. rujna 1818. - San José, 4. travnja 1892.) je bio kostarikanski advokat, akademik, diplomat i političar, obnašatelj dužnosti prvog predsjednika Kostarike (dotad je titula bila ona šefa države). Castro Madriz je u dva navrata služio kao predsjednik Kostarike, prvi put od 1847. do 1849., a drugi put od 1866. do 1868. godine. Oba njegova mandata prekinuo je vojni puč. Kao šef države, Castro Madriz je 31. kolovoza 1848. svečano proglasio nezavisnost Kostarike i tako konačno dokinuo sve veze s bivšom državnom zajednicom Savezne Republike Centralne Amerike.

Castro Madriz je rođen u San Joséu, 1. rujna 1818. godine. Školovao se na Sveučilištu u Leónu, u Nikaragvi, gdje je diplomirao filozofiju i doktorirao pravo. Prije i nakon što je služio kao predsjednik, Castro Madriz je obavljao brojne javne funkcije - ukupno 16 godina bio je rektor nacionalnog Sveučilišta, u nekoliko je navrata bio ministar te ambasador. Od 1860. do 1866. te opet od 1870. do 1873., Castro Madriz je služio i kao predsjednik Vrhovnog suda, a u dva je navrata predsjedavao i zakonodavnim tijelima. Castro Madriz je tako jedini političar u povijesti Kostarike, uz Ricarda Jiméneza Oreamuna, koji je vodio sve tri grane vlasti.

Castro Madriz je često javno istupao protiv utjecaja Katoličke crkve, a bio je i aktivan mason. Također, u vrijeme kada su mnoge kostarikanske vlade prakticirale cenzuru, Castro Madriz je oštro branio slobodu tiska. Ipak, njegova ustavna reforma iz 1848. uvela je najograničenije pravo glasa u povijesti nezavisne Kostarike. Kao osoba bez jasne stranačke podrške, Casrto Madriz je bio laka meta vojnih pučista. Castro Madriz je bio izrazito utjecajan u kabinet predsjednika Próspera Fernándeza Oreamuna te je glavni odgovorni za usvajanje antiklerikalnih zakona njegove vlade.

Njegova supruga bila je Pacífica Fernández Oreamuno, najpoznatija po tome što je 1848. dizajnirala zastavu Kostarike. Castro Madriz je, sa samo 29 godina, bio najmlađa osoba u povijesti koja je obnašala funkciju predsjednika Kostarike.
# Cartago, Kostarika

| Cartago
 |
| --- |
|  |
|  |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  Zastava

 |  Grb |

 |
| Moto
 | "Fide et pace"
 |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Kostarika
 |
| Gradonačelnik
 | Rolando Brenes (PLN)
 |
| Osnovan
 | 1563.
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo (2008.) | 156,600
 |
| Aglomeracija (2008.) | 413,505
 |
| Geografija
 |
| Vremenska zona
 | CST (UTC-6)
 |
| Nadmorska visina
 | 1,435 m
 |
| Površina
 | 152.68 km²
 |
| Ostali podaci
 |
| Poštanski kod
 | 20101-114
 |

**Cartago** je glavni grad kostarikanske provincije Cartage.
Udaljen je oko 25 kilometara istočno od glavnog grada San Joséa. Nalazi se na visini od 1435 metara u blizini vulkana Irazúa. Grad je osnovan davne 1563. dok su Kostarikom još vladali Španjolci te je njihov kralj, Filip II. dao sagraditi Cartago. Cartago je bio glavni grad Kostarike sve do 1823. kada republikanski čelnik Gregorio Jose Ramirez premješta vladu u veći San Jose. Grad je bio dosta porušen u potresima 1822., 1841. i 1910.

Mnogi hodočasnici iz Srednje Amerike dolaze u ovaj grad kako bi posjetili baziliku "*Nuestra Señora de los Angeles*" u kojoj se nalazi kip crne Gospe, koji je poznat pod imenom "*La Negrita*" i navodno ima velike iscjeliteljske moći.

U gradu je razvijena industrija, dok u ruralnim krajevima oko grada veliku važnost ima poljoprivreda. Pokrajina Cartago poznata je po svojoj biološkoj raznolikosti i gustim tropskim šumama.
# Juan Mora Fernández

| Juan Mora Fernández
 |
| --- |
|  |
|

---

1. vođa Kostarike
 |
| Mandat 7. travnja 1825. – 8. ožujka 1833.
 |
| Prethodnik
 | *nitko* |
| Nasljednik
 | José Rafael Gallegos
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 12. srpnja 1784.  San José, Kostarika
 |
| Smrt
 | 16. studenog 1854.  San José, Kostarika
 |
| Politička stranka
 | Liberalna stranka
 |
| Supružnik
 | Juana Josefa Castillo Palacios |

**Juan Mora Fernández** (San José, 12. srpnja 1784. - San José, 16. studenog 1854.), kostarikanski političar koji je od 1825. do 1833., tokom dva uzastopna mandata, obnašao dužnost prvog vođe Kostarike. Mora Fernández se danas smatra liberalom, a osim što je bio prvi izabrani šef države, poznat je i po tome što je glavni grad iz Catraga preselio u San José. Započeo je i agrarnu reformu koja je za posljedicu imala stvaranje moćnih klanova kave, koji su utjecali na tijek kostarikanske politike u kasnijem razdoblju.

Njegov brat, Joaquín Mora Fernández, bio je vršitelj dužnosti šefa države tokom 1837. godine.
# Limón

| Limón Puerto Limón
 |
| --- |
|  |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Kostarika
 |
| Osnovan
 | 1870.
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo (2012.) | 58,522
 |
| Geografija
 |
| Vremenska zona
 | CST (UTC-6)
 |
| Površina
 | 59.79 km²
 |
| Ostali podaci
 |
| Poštanski kod
 | 70101
 |

**Limón** ili **Puerto Limón** je kostarikanski grad koji se nalazi u istoimenoj provinciji. Ime je dobio po španjolskoj riječi za limun. U gradu živi oko 60,000 ljudi, koji su uglavnom afrokaripskog podrijetla. Do 1948. kostarikanska Vlada nije priznavala Afrokaribljane kao naciju te im je zabranila kretanje državom izvan ove provincije te je to najveći razlog zašto su u ovoj provinciji većina upravo oni. Grad je službeno osnovan 1854. godine. Osnovao ga je istraživač Philipp Valentini. Grad je pretrpio kroz povijest veliki potres, nakon čega je obnovljen nakon 1991. godine.

Grad Limón ima tropsku klimu sapuno oborina. Prosječna godišnja temperatura je negdje oko 25 °C.

## Galerija

*
*
*
# Federico Tinoco Granados

| Federico Tinoco Granados
 |
| --- |
|  |
|

---

21. predsjednik Kostarike
 |
| Mandat 27. siječnja 1917. – 13. kolovoza 1919.
 |
| Prethodnik
 | Alfredo González Flores
 |
| Nasljednik
 | Juan Quirós Segura
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 21. studenog 1868.  San José, Kostarika
 |
| Smrt
 | 7. rujna 1931.  Pariz, Francuska
 |
| Supružnik
 | María Le Fernández Le Cappellain |
|

---

Potpis
 |
|  |

General **José Federico Alberto de Jesús Tinoco Granados** (San José, 21. studenog 1868. - Pariz, 7. rujna 1931.) je bio kostarikanski general koji je od 1917. do 1919. godine obnašao dužnost predsjednika Kostarike.

Nakon uspješne karijere u vojsci, predsjednik Alfredo González Flores imenovao ga je ministrom rata u svom kabinetu. Dana 27. siječnja 1917., zajedno s bratom Joséom Joaquínom, Tinoco Granados je izvršio vojni udar i uspostavio opresivnu vojnu diktaturu koja je gušila svaku postojeću opoziciju. Iako je njegova vlada dobila podršku viših klasa jer se otklonila od mjera predsjednika Gonzáleza i jer je objavila rat Njemačkom Carstvu (svibanj 1918.), nikada nije dobila podršku Sjedinjenih Država, gdje je predsjednik Woodrow Wilson podržavao bivšeg predsjednika. S vremenom je nezadovoljstvo naroda raslo, a narodni ustanak započet 13. lipnja 1919. u kolovozu je doveo do uspješnog atentata na njegova brata. Kao posljedica narodnog ustanka, Tinoco je 13. kolovoza 1919. podnio ostavku i emigrirao u Europu. Umro je u Parizu, 7. rujna 1931. godine.
# Otilio Ulate Blanco

| Otilio Ulate Blanco
 |
| --- |
|

---

33. predsjednik Kostarike
 |
| Mandat 7. studenog 1949. – 8. svibnja 1953.
 |
| Prethodnik
 | José Figueres Ferrer
 |
| Nasljednik
 | José Figueres Ferrer
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 25. kolovoza 1891.  Alajuela, Kostarika
 |
| Smrt
 | 27. listopada 1973.  San José, Kostarika
 |
| Supružnik
 | Haydée Rojas Smith |
| Vjera
 | katolik
 |
|

---

Potpis
 |
|  |

**Luis Rafael de la Trinidad Otilio Ulate Blanco** (Alajuela, 25. kolovoza 1891. - San José, 27. listopada 1973.) je bio kostarikanski političar i novinar koji je od 1949. do 1953. godine obnašao dužnost predsjednika Kostarike.

Ulate Blanco je bio francuskog porijekla s majčine strane. Iako se nikada nije ženio, imao je dvije kćeri iz otvorene veze s Haydée Rojas Smith.

Kada je Ulate 1948. godine pobijedio na predsjedničkim izborima, kostarikanski zakonodavac je izglasao poništenje tih izbora u korist njegova protukandidata, Rafaela Ángela Calderóna Guardije. Taj je potez bio direktan povod građanskom ratu kojeg je predvodio José Figueres Ferrer.

Svoju političku karijeru, Ulate je počeo kao novinar u časopisu *La Tribuna* i vlasnik časopisa *Diario de Costa Rica*, tada glavnog časopisa u zemlji, odakle je vodio sve svoje političke kampanje. Kao predvodnik opozicije, 1948. godine pobijedio je na predsjedničkim izborima.

Kada je, nakon građanskog rata, Ulate konačno počeo služiti svoj mandat, pokazao je izrazitu vještinu u rješavanju ekonomskih problema, području na kojem je proveo niz reformi. Utilo je također zaslužan za davanje prava glasa ženama i za prikupljanje sredstava za izgradnju Zračne luke Juan Santamaría. Ipak, mnoga njegova postignuća će, kasnije, sebi pripisati kasniji predsjednici. Kada je posjetio kaznionicu na otoku San Lucas, Ulate je naredio puštanje poznatog ubojice, Beltrána Cortésa, iz neuobičajeno otvorene i zaštićene ćelije u koju ga je smjestio predsjednik León Cortés Castro te ga je smjestio s ostalim zatvorenicima.
# Kostarikanski građanski rat

| Kostarikanski građanski rat
 |
| --- |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Datum
 | 12. ožujka - 24. travnja 1948.
 |
| Lokacija
 |  Kostarika |
| Ishod
 | Pobjeda Nacionalne oslobodilačke vojske
 |

 |
| Sukobljene strane
 |
| Nacionalna oslobodilačka vojska |  Kostarika
 |
| Komandanti i vođe
 |
| José Figueres Ferrer
 |  Teodoro Picado Michalski |

**Kostarikanski građanski rat** je bio oružani sukob koji se od 12. ožujka do 24. travnja 1948. vodio na području Kostarike, a koji se smatra najkrvavijim događajem moderne kostarikanske povijesti. Iako je rat trajao samo 44 dana, pretpostavlja se da je umrlo oko 2,000 ljudi. Građanskom ratu prethodilo je glasanje kostarikanskog zakonodvaca kojim su poništeni rezultati predsjedničkih izbora iz veljače, tvrdeći kako je izborna pobjeda opozicijskog kandidata, Otilija Ulatea Blanca, ostvarena prevarom. Takav rasplet događaja doveo je do organiziranja revolucionarne vojske pod vodstvom Joséa Figueresa Ferrera koja je vrlo brzo porazila državnu vojsku koju je predvodio Teodoro Picado Michalski. Nakon rata, Figueres je godinu i pol dana bio na čelu privremene vojne hunte koja je ukinula vojsku te nadzirala izbor Ustavotvorne skupštine u prosincu, čiji je rad 1949. godine rezultirao novim ustavom. Nakon donošenja ustava, hunta se povukla s vlasti, nakon čega nije bilo većeg nasilja u Kostariki.
# Cerro Chirripó

| Cerro Chirripó  |
| --- |
|  |
| Visina
 | 3820 m
 |
| Lokacija
 |
| Država
 |  Kostarika
 |
| Geologija
 |
| Tip
 | planina
 |

**Cerro Chirripó** je najviša planina u Kostariki, visine od 3820 metara.

Nalazi se u Nacionalnom parku Chirripó. Poznata je po ekološkoj raznolikosti. Na visokim vrhovima ove planine i Internacionalnog parka La Amistad raste Talamanska planinska šuma i travnata vegetacija kostarikanskog Párama s mnogim endemima i iznimno visokom biološkom raznolikošću. Vrhovi tih planina, zbog svoje visine, izgledaju kao otoci. Povremeno pada snijeg na vrhovima.

Velika visina Cerro Chirripa ističe se u odnosu na njegovu okolicu, 38. je najviša planina u svijetu. Za vedrih dana moguće je vidjeti cijelu Kostariku od obale Tihog oceana do obale Karipskog mora.

Tri velika šumska požara opustošili su biološku raznolikost u regiji: 1976., 1990. i 2012. godine.

Dozvoljeno je planinarenje, postoji 19,5 kilometara staza.
# Irazú

| Irazú  |
| --- |
|  |
| Visina
 | 3,432 m
 |
| Planinski masiv | Cordillera Central
 |
| Lokacija
 |
| Država
 |  Kostarika
 |
| Geologija
 |
| Tip
 | kompleksni stratovulkan
 |
| Zadnja erupcija | 1994. godine
 |

Vulkan **Irazú** je aktivni vulkan u Kostariki koji se nalazi u blizini grada Cartago.

Naziv vulkana moguće potječe od kombinacije riječi "ara" (točka) i "tzu" (munja), ili pak od iskrivljenog izgovora riječi *Iztarú*, što je bilo ime indijanskog sela na obroncima vulkana. U Kostariki je vulkan poznat i kao **El Coloso** (španjolski: *Gorostas*), zbog katastrofa što ih je izazvao u historiji.

Vrh vulkana sadrži nekoliko kratera, jedan od kojih sadrži i jezero Diego de la Haya, kratersko zeleno jezero varijabilne dubine. Sa svoja 3,432m visine, Irazú je najviši aktivni vulkan u Kostariki. Do vrha se lako dolazi iz San Joséa, iz kojeg vode planinska i autobusna staza. Zbog toga je vulkan popularna turistička destinacija. Na vrhu vulkana nalazi se i nekoliko televizijskih odašiljača za područje glavnog grada.

Ukoliko je vedar dan, s vrha je moguće vidjeti i Atlantski i Tihi ocean. Ipak, takvi su dani prava rijetkost te je vrh vulkana uglavnom prekriven oblacima.

Također, vulkan je dio Nacionalnog parka Irazú, koji se prostire na 2300 ha zemljišta. Nacionalni park sadrži i šume kojima se mogu susresti životinje poput pasanaca, sova, zečeva, lisica, dijetlića i kolibrija.
# Arenal

| Arenal Lago Arenal |
| --- |
|  |
| Lokacija |
| Položaj |  Kostarika |
| Koordinate | 10°45′″N, 84°77′″W |
| Hidrografija |
| Vrsta | umjetno jezero |
| Površina | 85 km² |
| Dužina | 30 km |
| Širina | 5 km |
| Dubina | 30-60 m |

Jezero **Arenal** (španjolski: *Lago Arenal*) je umjetno jezero u Kostariki, smješteno na sjevernim planinskim područjima zemlje. Jezero je 1979. godine povećano na aktualnu površinu u sklopu hidroelektričnog projekta kostarikanske vlade. Sa svojih 85km² površine, Arenal je najveće jezero u Kostariki, a njegova dubina varira od 30 do 60 metara.
# Isla Calero

| Calero Isla Calero |
| --- |
|  |
| Podaci
 |
| Država
 |  Kostarika
 |
| Površina
 | 151.6 km²
 |

**Isla Calero** ili **otok Calero** je najveći otok u Kostariki, a najveći duž rijeke San Juan, koja označava granicu između Nikaragve i Kostarike. Otok se nalazi između rijeka San Juan na sjeveru i zapadu, Río Colorada na jugu i jugoistoku te Karipskog mora na istoku i sjeveroistoku. Cijeli otok ima površinu od 151.6 km ².

U studenom 2010., sjeverni dio otoka postaje predmet spora i velike medijske pažnje kada ga nikaragvanski vojnici okupiraju. Obje zemlje temelje svoje tvrdnje na svojim interpretacijama tri povijesna dokumenata Ugovor Cañas–Jerez, Clevelandska nagrada, i nagrada Alexander koju izdaje Edward Porter Alexander, koji je djelovao kao arbitar između tih dviju zemalja 1897. U prosincu 2010, Nikaragva brani svoju tvrdnju da je Google Maps glavni izvor njihove odluke. Google Maps brzo reagira ispravljajući pogreške na kartama i govoreći: "Google maps je alat koji treba koristiti samo u svrhu zabave i ne treba ga koristiti u teritorijalne, političke i vojne svrhe".

U ožujku 2011., Međunarodni sud pravde presudio je da se privremeno Kostarika i Nikaragva moraju suzdržati od slanja ili održavanja civila, sigurnosnih snaga ili policija u tom spornom graničnom području, ali da je Kostarici dopušteno slanje civilnih ekipa koje se bave pitanjima zaštite okoliša. Dok Nikaragva ima suverenitet na rijeci kao i prije.

## Reference
# Lista gradova u Kostariki

Mapa Kostarike s većim gradovima
Ovaj članak donosi **popis gradova u Kostariki**.

## Popis gradova prema broju stanovnika

Sljedeća lista donosi tablicu gradova u Kostariki prema stanju iz 2000. godine, odnosno popisu što ga je izvršio *Instituto Nacional de Estadística y Censos*.

| Ime
 | Provincija
 | Stanovništvo
 |
| --- | --- | --- |
| Aguacaliente (San Francisco)
 | Cartago
 | 25,382
 |
| Alajuela
 | Alajuela
 | 42,889
 |
| Alajuelita
 | San José
 | 12,247
 |
| Aserrí
 | San José
 | 23,059
 |
| Barranca
 | Puntarenas
 | 31,386
 |
| Calle Blancos
 | San José
 | 19,411
 |
| Cañas
 | Guanacaste
 | 16,512
 |
| Carmen
 | Cartago
 | 14,385
 |
| Cartago
 | Cartago
 | 23,978
 |
| Cinco Esquinas
 | San José
 | 36,627
 |
| Concepción
 | San José
 | 18,762
 |
| Curridabat
 | San José
 | 30,316
 |
| Desamparados
 | San José
 | 36,437
 |
| Gravilias
 | San José
 | 15,846
 |
| Guadalupe
 | San José
 | 23,723
 |
| Guápiles
 | Limón
 | 15,723
 |
| Heredia
 | Heredia
 | 20,191
 |
| Ipís
 | San José
 | 26,155
 |
| Liberia
 | Guanacaste
 | 34,469
 |
| Limón (Puerto Limón)
 | Limón
 | 55,667
 |
| Mata de Plátano
 | San José
 | 15,926
 |
| Mercedes
 | Heredia
 | 19,717
 |
| Nicoya
 | Guanacaste
 | 13,334
 |
| Paraíso
 | Cartago
 | 30,049
 |
| Patalillo
 | San José
 | 17,731
 |
| Patarrá
 | San José
 | 21,374
 |
| Puntarenas
 | Puntarenas
 | 32,460
 |
| Purral
 | San José
 | 26,767
 |
| Quesada
 | Alajuela
 | 23,331
 |
| San Antonio
 | San José
 | 16,072
 |
| San Diego
 | Cartago
 | 15,132
 |
| San Felipe
 | San José
 | 22,267
 |
| San Francisco
 | Heredia
 | 40,840
 |
| San Isidro
 | San José
 | 14,830
 |
| San Isidro de El General
 | San José
 | 28,527
 |
| San José
 | San José
 | 309,672
 |
| San José de Alajuela
 | Alajuela
 | 27,774
 |
| San Juan (San Juan de Tibás)
 | San José
 | 24,944
 |
| San Juan de Dios
 | San José
 | 13,786
 |
| San Miguel
 | San José
 | 25,691
 |
| San Nicolás
 | Cartago
 | 20,171
 |
| San Pablo
 | Heredia
 | 17,519
 |
| San Pedro
 | San José
 | 26,524
 |
| San Rafael
 | Cartago
 | 22,592
 |
| San Rafael
 | San José
 | 19,198
 |
| San Rafael
 | Alajuela
 | 15,596
 |
| San Rafael Abajo
 | San José
 | 22,481
 |
| San Vicente
 | San José
 | 31,693
 |
| Siquirres
 | Limón
 | 15,259
 |
| Tejar
 | Cartago
 | 17,746
 |
| Tirrases
 | San José
 | 15,826
 |
| Turrialba
 | Cartago
 | 24,671
 |
| Ulloa (Barrial)
 | Heredia
 | 17,747
 |

## Reference

## Vanjske veze

* Costa Rica Database City search with population, elevation, road maps, satellite photographs and more.
# Provincije Kostarike

Prema članku 168 Ustava Kostarike, Republika Kostarika poznaje ukupno tri podnacionalna entiteta. Administrativna podjela države, a sve u svrhu javne uprave, temelji se na na provincijama, koje se dijele na kantone, a ovi na distrikte.

Danas ima ukupno 7 provincija, 81 kanton i 463 distrikta. Informacije u tablici ispod usklađene su s popisom iz 2011. godine:

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Alajuela | (centar-sjever) | Provinces of Costa Rica |
| 2. | Cartago | (srednji istok) |
| 3. | Guanacaste | (sjeverni Pacifik) |
| 4. | Heredia | (centar-sjever) |
| 5. | Limón | (karipska obala) |
| 6. | Puntarenas | (središnji i južni Pacifik) |
| 7. | San José | (središnji dio) |

| Provincija
 | Stanovništvo | % od ukupnog | Gustoća (/km²)
 | Površina | % od ukupnog
 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| San José
 | 1,404,172 | 32.6% | 282.8
 | 4965.9 | 9.7%
 |
| Alajuela
 | 848,146 | 19.7% | 86.9
 | 9,757.5 | 19.1%
 |
| Cartago
 | 490,903 | 11.4% | 157.1
 | 3,124.7 | 6.1%
 |
| Puntarenas
 | 410,929 | 9.6% | 36.5
 | 11,265.7 | 22.0%
 |
| Heredia
 | 433,677 | 10.1% | 163.2
 | 2,657.0 | 5.2%
 |
| Limón
 | 386,862 | 9.0% | 42.1
 | 9,188.5 | 18.0%
 |
| Guanacaste
 | 326,953 | 7.6% | 32.2
 | 10,140.7 | 19.8%
 |
| Kostarika | 4,301,712 |  | 84.2 | 51,092 |  |

## Reference