Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Zaharija (knjiga)

| Stari zavjet
 |
| --- |
| *Judaizam, Protestantizam, Katoličanstvo, Pravoslavlje** Knjiga Postanka
* Knjiga Izlaska
* Knjiga Levitska
* Knjiga Brojeva
* Ponovljeni zakon
* Jošua/Isus Navin
* Knjiga o Sucima
* Ruta
* Prva knjiga o Samuelu
* Druga knjiga o Samuelu
* Prva knjiga o Kraljevima
* Druga knjiga o Kraljevima
* Prva knjiga Ljetopisa
* Druga knjiga Ljetopisa
* Ezra
* Nehemija
* Estera
* Job
* Psalmi
* Mudre izreke
* Propovjednik (Kohelet)
* Pjesma nad pjesmama
* Izaija
* Jeremija
* Tužaljke
* Ezekiel
* Daniel
* Hošea
* Joel
* Amos
* Obadija
* Jona
* Mihej
* Nahum
* Habakuk
* Sefanija
* Hagaj
* Zaharija
* Malahija
 |
| *Deuterokanonske knjige** Tobija
* Judita
* Prva knjiga o Makabejcima
* Druga knjiga o Makabejcima
* Knjiga Mudrosti
* Knjiga Sirahova
* Baruh
* Pismo Jeremije proroka
 |
| *Pravoslavlje** Ezra
* Treća knjiga o Makabejcima
* Ode
* Psalm 151
 |
| *Istočno i rusko pravoslavlje** Ezra
 |
| *Istočno pravoslavlje** Jubileji
* Henok
 |
| uredi |

**Zaharija** je jedna od knjiga Biblije, dio Staroga zavjeta. Pripada u proročke knjige i to u skupinu 12 malih proroka (12 kraćih proročkih knjiga u Starome zavjetu). Biblijska kratica knjige je Zah.

Zaharija je drugi prorok nakon povratka iz babilonskog zatočeništva. Njegovo ime znači "Jahve se sjeća". Prorokovao je kada i prorok Hagaj, ali o različitim temama. Spominje se u Nehemijinoj knjizi, bio je glavar Idove svećeničke obitelji (Neh 12,6).

Gustave Doré: Zaharijino viđenje četiri konjanika (Zah 6,1-8)
Ovu proročku knjigu, Zaharija je počeo pisati "osmoga mjeseca druge godine Darijeve (Zah 1,1)" . To je druga godina vladavine perzijskog kralja Darija I. Velikoga tj., 521./520. g. pne. U 7. poglavlju spominje se vrijeme: "četvrte godine kralja Darija, četvrtoga dana devetoga mjeseca (Zah 7,1)." Smatra se, da je posljednjih 5 poglavlja Zaharija napisao tek oko 480. g. pne. Knjiga počinje pozivom na pokajanje. Od 1. do 6. poglavlja opisano je 8 viđenja, koja je Zaharija imao noću. Smatra se, da je to simbolički presjek povijesti židovskog naroda s ciljem, da se ohrabri narod koji se vratio iz babilonskog zatočeništva. Simboličko krunjenje Jošue (Zah 6,9-15) opisuje kako će kraljevstvo svijeta postati Mesijino Božje kraljevstvo. Sedmo i osmo poglavlje, odgovaraju na pitanje, da li treba nastaviti dane posta i nakon povratka iz izgnanstva. Ostala poglavlja su su proročanstva nakon gradnje jeruzalemskog hrama. Sastoje se od dva govora. Prvi je o prvom dolasku Mesije. Tu je prorokovano, da će Isus ući u Jeruzalem ponizan, jašući na magarcu, mladetu magaričinu (Zah 9,10), što se i dogodilo. Mesiju neće svi prihvatiti. U drugom govoru prorokuje se drugi dolazak Mesije i konačna pobjeda Boga i njegovog naroda.

## Reference
# Primož Trubar

Primož Trubar, crtež
**Primož Trubar** (9.6. 1508., Raščica, Slovenija - 28.6. 1586., Derendingen, Njemačka) je bio najpoznatiji slovenački pisac, prevoditelj i protestantski pastor. Važi za oca slovenačke književnosti i autora prve štampane knjige na slovenačkom jeziku. Bio je i prvi crkveni predstavnik protestantske crkve u Sloveniji.

## Biografija

1520.-1521. bio je učenik škole u Rijeci, 1522.-1524. školovanje je nastavio u Salzburgu. Kasnije je išao u Trst gde je bio pod tutorstvom Pijetra Bonoma. Tamo se povezao sa humanistima, od kojih je jedan bio Erazmo Roterdamski. 1528. se upisao na Bečkom univerzitetu ali studije nijer završio. 1530. vrati se u Sloveniju i postao je sveštenik. 1547. tokom protureformacije pobegao je u Nemačku, koja je bila tolerantnija prema protestantizmu. U nemačkome gradu Rotenburg nastavio je kao crkveni propovjednik. Tamo je napisao najznačajnija dela slovenačke književnosti, *Abecedarijum i Katekizam*. Objavljena su u nemačkom Tibingenu. Kasnije je napisao još 25 dela na slovenačkom jeziku i preveo je kompletan Novi Zavet 1582.

Umro je i sahranjen u današnjem Tibingenu, Nemačka.

Uprkos kratkoj eri Protestantizma u Sloveniji, to je bila i era najvećeg kulturnog napretka. Zajedno sa Adamom Bohoričem i Jurijem Dalmatinom predstavljao je zlatnu eru slovenačke književnosti.

## Dela

* 1550. - *Abecedarijum* i *Katekizem* - prva slovenačka knjiga
* 1557. - Prvi deo Novog zaveta
* 1564. - Crkovna ordunga
* Kučni poslovi - posthumno izdanje

## Povezano

* Slovenska književnost
* *Heretik*, biografski film iz 1986. godine posvećen Trubarovom životu
# Vulgata

Vulgata Sixtina
Najpoznatiji prevod Biblije na latinski jezik je Vulgata (“obična”), nastao krajem četvrtoga veka. Rimski papa Damaskus I. je 382. godine zamolio svoga teološkog savetnika Sofronija Euzebija Jeronima (kasnije poznatog kao svetoga Jeronima, rođenog u Stridon (Štrigova) severnoj Dalmaciji) da izvrši reviziju postojećeg teksta Itale i da ga standardizuje u skladu sa “pravim” grčkim tekstom - izvornikom, kao i da prevede Stari zavet koristeći izvorne jevrejske tekstove. Još pod vladavinom pape Damaskusa I. počeo je Sv. Jeronim 383. sa jednom revizijom već postojećeg teksta novog zaveta, i 390. kreće sa prevodom starog zaveta, ali ne kao ostali raniji prevodi sa grčkog već iz hebrejskog starog pra teksta. Jeronim je učio grčki i latinski u Rimu a jevrejski u Palestini. Kasniji pokušaji da se postupkom utvrđivanja unazad dođe do pravog izvornika za ovaj prevod ostali su neuspešni, tako da nikada nisu razjašnjene određene nedoslednosti u prevodu. Danas je poznato više od osam hiljada verzija Vulgate, što samo govori o učestanosti rukopisnog umnožavanja biblijskih tekstova u ranom srednjem veku. Najpoznatija verzija Vulgate je ona iz petoga veka koja se vodi pod imenom Codex Sangallensis (Sengalenski rukopis), odnosno (S) i čiji se deo sa Evanđeljima čuva u manastiru St. Gall (Sent Gal) u Švajcarskoj. Svakako da je najlepša Vulgata ona koja se čuva u njujorškoj biblioteci i koja potiče iz desetoga veka. Pisana je slovima od zlata na ljubičasto obojenoj jagnjećoj koži. Godine 1933. rimski papa je formirao "Red svetoga Jeronima" u Rimu, čiji je zadatak da rade na ispravljanju teksta Vulgate, kako bi se rekonstruisao izgubljeni Jeronimov tekst.

* Samuel Berger, *Histoire de la Vulgate pendant les premiers siècles du Moyen Age* (Paris 1893).

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak o temi: **Vulgata** |

## Vanjske veze

* Eight examples of the Vulgate, 13th – 15th centuries, Center for Digital Initiatives, University of Vermont Libraries
* Online Latin Vulgate Bible with parallel Douay-Rheims Bible and Haydock Commentary, Clementine edition, but missing 3 and 4 Esdras and the Prayer of Manasses.
* The Latin Vulgate Old Testament Bible with a line for line English translation – very useful for those that are interested in medieval literature, Stuttgart edition, but missing 3 and 4 Esdras, Manasses, Psalm 151, and Laodiceans.
* Latin Vulgate with Parallel English Douay-Rheims and King James Version, Stuttgart edition, but missing 3 and 4 Esdras, Manasses, Psalm 151, and Loadiceans.
* The Clementine Vulgate, searchable Arhivirano 2018-06-10 na Wayback Machine-u – Version 4.1.6 (2009). Michael Tweedale, *et alia*. Other installable modules include Weber's Stuttgart Vulgate. Missing 3 and 4 Esdras, Manasses, Psalm 151, and Loadiceans.
* Nova Vulgata, from the Vatican
* Timeline of Jerome's translations
* Stuttgart Vulgate with Apocrypha, but missing *Psalm 151*, *Laodiceans*, and most of *Daniel*
* Scans of the Clementine Vulgate, including apocrypha
* Vulgate text of Laodiceans including a parallel English translation
* Psalmus 151 Arhivirano 2023-03-02 na Wayback Machine-u Latin text
# Vaso Pelagić

| Vasilije Pelagić - Vaso |
| --- |
| Vasa Pelagić |
| Rođenje | 1833 Gornji Žabar (današnje Pelagićevo), Osmansko carstvo  |
| Smrt | 25. januar 1899. (dob: 65–66) Požarevac, Kraljevina Srbija |
| Zanimanje | lekar, publicist, revolucionar |
| Poznat/a po | jedan od prvih zagovornika socijalizma na području bivše Jugoslavije |

**Vasilije "Vaso" Pelagić** (Gornji Žabar, 1838. - Požarevac, 1899.) je bio revolucionar i publicist, predstavnik utopijskog socijalizma kod Srba u drugoj polovini XIX vijeka, prosvjetni radnik i narodni ljekar.

Kao upravitelj Bogoslovije u Banja Luci zbog širenja nacionalnih ideja protjeran je od strane turskih vlasti, a zbog učestvovanja u bh. ustanku 1875. godine austrijske vlasti ga interniraju 1876. Za razliku od ostalih relevantnih učesnika ustanka, koji su favorizirali njegovu nacionalno-političku dimenziju, spajanje BiH sa Srbijom i Crnom Gorom, Pelagić je inzistirao na njegovoj socijalno-oslobodilačkoj dimenziji. Nakon internacije, odlazi u Srbiju i organizira prve proslave Prvog maja. Ovaj rani propagator socijalističke ideje iza sebe je ostavio djela Historiju bosanskohercegovačke bune, Odgovor na četiri društvena pitanja, Umovanje zdravog razuma i mnoga druga. Posljednje godine života proveo je u zatvoru u Požarevcu.

## Djela

* *Istorija Bosansko-hercegovačke bune*,
* *Stvarni narodni učitelj*

Djela iz domena socijalizma:

* *Odgovor na četiri društvena pitanja*,
* *Socijalizam i osnovni preporođaj društva*,
* *Spas Srbije i srpstva*,
* *Blagodatnik*,
* *Nauka i radni narod*...

Zalagao se za reformu školstva i te ideje je izlagao u djelima:

* *Nova nauka o javnoj nastavi*,
* *Preobražaj škole i nastave*...

Anitireligiozne teze je izložio u djelima:

* *Umovanje zdravog razuma*,
* *Poslanica Bogu*,
* *Koliko nas košta Bog i gospodar?*...

## Vanjske veze

* Vaso Pelagić na E-novinama
# Feliformia

| Feloidea
 |
| --- |
|  |
| Merkat (*Suricata suricatta*)
 |
| Naučna klasifikacija
 |
| Carstvo:
 | Animalia  |
| Koljeno:
 | Chordata  |
| Potkoljeno:
 | Vertebrata  |
| Razred:
 | Mammalia  |
| Red:
 | Carnivora  |
| Natporodica:
 | **Feliformia**  |

**Mačkolike životinje** (latinski: *Feliformia*, ili *Feloidea*) su natporodica koja pripada redu zvijeri. Obuhvaća četiri porodice zvijeri koje žive na kopnu. To su cibetke, mungosi, hijene i mačke. Pri tome treba spomenuti, da se cibetke i mungosi smatraju evolucijski starijim predstavnicima natporodice mačkolikih životinja, dok hijene i mačke, smatra se, potiču od njih.

## Vanjske veze

* Cats Are Not Weasels Arhivirano 2006-06-27 na Wayback Machine-u
* Superfamily Feloidea Arhivirano 2006-06-06 na Wayback Machine-u
# Felis

| Felis
 |
| --- |
|  |
| Divlja mačka, *Felis silvestris* |
| Naučna klasifikacija
 |
| Carstvo:
 | Animalia  |
| Koljeno:
 | Chordata  |
| Razred:
 | Mammalia  |
| Red:
 | Carnivora  |
| Porodica:
 | Felidae  |
| Potporodica:
 | Felinae  |
| Rod:
 | Felis Linnaeus, 1758. |
|  |
| Rasprostranjenost divljih vrsta iz roda *Felis* |

Felis je rod mačaka iz porodice Felidae, koji uključuje domaću mačku i njezine bliže divlje srodnike. Divlje vrste su rasprostranjene diljem Europe, južne i središnje Azije i Afrike; domaća mačka je rasprostranjena širom svijeta.

Članovi roda *Felis* su male mačke, koje više ili manje nalikuju domaćoj mački. Najmanja vrsta je pustinjska mačka, koja je duga do 40 centimetara, dok je najveća tropska mačka, koja doseže duljinu do 94 centimetra. Nastanjuju različita staništa, od moćvarnih do pustinjskih. Hrane se malim glodavcima, pticama i drugim manjim životinjama, ovisno o okruženju u kojem se nalaze.

## Vrste

Smatra se da se rod *Felis* sastoji od sedam živućih vrsta.

* *Felis chaus* (Schreber, 1777.) – tropska mačka
* *Felis margarita* (Loche, 1858.) – pustinjska mačka
* *Felis nigripes* (Burchell, 1824.) – crnonožna mačka
* *Felis silvestris* (Schreber, 1775.) – divlja mačka
* *Felis catus* (Linnaeus, 1758.) – domaća mačka
* *Felis bieti* (Milne-Edwards, 1892.) – kineska planinska mačka
* *Felis lybica* (Forster, 1780.) – afrička divlja mačka

## Vanjske veze

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala o temi: **Felis** |
|  | Wikivrste imaju podatke o taksonu **Felis** |
# Karnivor

Čeljust mesoždera tigra
**Mesojed**, **mesožder** ili **karnivor** (od latinski: *carne* = "meso" i *vorare* = "žderati") je svaki organizam (najčešće životinja) čija se ishrana prvenstveno sastoji od mesa. Ukoliko je izvor mesa živa životinja, mesojede nazivamo grabljivcima ili lovcima (predatorima), a ukoliko je reč o uginulom izvoru mesa, mesojedi se nazivaju lešinarima. Većina mesojednih životinja u svojoj ishrani ima i hranu biljnog porekla, radi unosa potrebnih minerala, vitamina i vlakana. Obligatnim karnivorima nazivamo one organizme koji se isključivo hrane mesom.

Tako se mesojedi razlikuju od životinja čija se hrana sastoji od bilja a koje se nazivaju biljojedima, kao i od svaštojeda čija je hrana raznovrsna.

Grupi mesoždera pripadaju zveri (koje su i dobile latinski naziv *Carnivora*), neke vrste ptica, ali i druge životinje.

Sem životinja, pojedine vrste biljaka i gljiva takođe mogu biti mesojedi.
# Afrička divlja mačka

| Afrička divlja mačka
 |
| --- |
|  |
| Afrička divlja mačka
 |
| Naučna klasifikacija
 |
| Carstvo:
 | Animalia  |
| Koljeno:
 | Chordata  |
| Razred:
 | Mammalia  |
| Red:
 | Carnivora  |
| Porodica:
 | Felidae  |
| Potporodica:
 | Felinae  |
| Rod:
 | *Felis*  |
| Vrsta:
 | F. silvestris  |

**Afrička divlja mačka** (lat. *Felis silvestris lybica*) je zbirni naziv za podvrste divlje mačke iz porodice mačaka koje žive u Africi. Danas se smatra, da se s velikom vjerojatnoćom može reći da je ona jedini predak današnje domaće mačke.

Postoji devet podvrsta divljih mačaka koje odgovaraju tipu falb mačke. Neke od njih su:

* *Felis silvestris lybica*, Afrika, sjeverno od Sahare
* *Felis silvestris brockmani*, istočnoafričke savane
* *Felis silvestris cafra*, južna Afrika
* *Felis silvestris sarda*, Sicilija, Sardinija

## Osobine

Afrička divlja mačka svojim izgledom jako podsjeća na domaću (kratkodlaku) mačku. Dlaka joj je boje pijeska i vitka je. Od glave do početka repa dugačka je oko 50 cm, a rep ima oko 25 cm. U pravilu je teška oko 5-6 kg, ali može doseći i do 8 kg.

## Rasprostranjenost

Osim u pustinjskim predjelima, afrička divlja mačka naseljava sva područja Afrike, a osim toga i talijanske otoke Siciliju i Sardiniju. Žive u vrlo različitim životnim okolinama, od polupustinja preko savane pa sve do tropskih kišnih šuma. Od poznatih devet podvrsta afričke divlje mačke, njih čak pet žive u tropskim kišnim šumama zapadne i središnje Afrike, ali su upravo radi toga puno manje istražene i poznate od podvrsta čije su životne okoline na "otvorenom".

## Prehrana

Ove mačke se prije svega hrane s malim glodavcima, ali jedu i manje ptice, vodozemce, a ponekad i pauke pa čak i škorpione.

## Značenje, povijest, kultura

Novija istraživanja smatraju, da je afrička divlja mačka udomaćena vjerojatno u Mezopotamiji već prije oko 8.000 godina (6000 pr. Kr.)

Falb mačka je navedena u Washingtonskom sporazumu o zaštiti životina u prilogu B. Time je trgovina ovom mačjom vrstom strogo ograničena. Najveća opasnost za ovu vrstu nije, kao kod drugih vrsta, čovjek ili smanjivanje njenog prirodnog okoliša, nego mogućnost parenja s domaćom mačkom, koje je više nego često.

## Vanjske veze

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala o temi: **Afrička divlja mačka** |
|  | Wikivrste imaju podatke o taksonu **Afrička divlja mačka** |
# Velike mačke

| Velike mačke
 |
| --- |
|  |
| Naučna klasifikacija
 |
| Carstvo:
 | Animalia  |
| Koljeno:
 | Chordata  |
| Potkoljeno:
 | Vertebrata  |
| Razred:
 | Mammalia  |
| Red:
 | Carnivora  |
| Porodica:
 | Felidae  |
| Potporodica:
 | **Pantherinae**  |

**Velike mačke** (Pantherinae) su potporodica porodice pravih mačaka (Felidae). Rod (*Panthera*) unutar te potporodice čine četiri vrste s ukupno sedam podvrsta:

U velike mačke ubrajaju se svi članovi roda *Panthera*:

* Lav (*Panthera leo*)
* Jaguar (*Panthera onca*)
* Leopard (*Panthera pardus*)
* Tigar (*Panthera tigris*).

Nadalje, pored navedenih se i sve druge vrste u potporodicu *Pantherinae* se, pored roda *Panthera*, ubrajaju i slijedeće vrste:

* Oblačasti leopard (*Neofelis nebulosa*)
* Mramorna mačka (*Pardofelis marmorata*)
* Sniježni leopard (*Uncia uncia*).

Pripadnost mramorne mačke ovoj grupi je sporno. U tradicionalnoj sistematizaciji je svrstavana u velike mačke, no novija molekularno-genetička istraživanja ju dovode u bližu srodnost sa risovima, pa ju neki stručnjaci ubrajaju u skupinu malih mačaka (Felinae).

"Crna pantera" nije zasebna vrsta, već se radi o pojedinim jedinkama iz skupine *pantera* koje zbog svojstva melanizma imaju krzno crne boje.

## Pjege na krznu

Sve velike mačke imaju na krznu određene pjege, čak i onda kada na prvi pogled nisu vidljive.

Vrlo su vidljive kod leoparda, sniježnog leoparda i jaguara, dok su kod tigra pruge zapravo produžene pjege.

Nisu vidljive kod odraslog lava, ali ih imaju kao mladunčad.

## Jezična kost

Velike mačke se od svojih manjih rođaka razlikuju građom jezične kosti. Ona se sastoji od sitnih koščica koje služe kao "pričvršćivač" jezičnog mišića u mačje grlo. Uz pomoć elastične međuveze, velike mačke mogu povećati dovod zraka i na taj način mogu izazvati zvuk koji je tipičan za njih, a zovemo ga "rika".

## Povezano

* Križanci velikih mačaka
# Miris

**Miris** je produkt onoga što osjeti čulo njuha. Nastaje nadraživanjem mirisnih receptora koji šalju signale mozgu. Čovjek može osjetiti sedam primarnih mirisa i mnogostruko više sekundarnih mirisa, koji nastaju miješanjem različite koncentracije primarnih mirisa.
# Okus

'*Okus* je jedno od pet čovjekovih osjetila (čula). Za osjet okusa zaslužni su okusni pupoljci, koji se nalaze na jeziku. Ti pupoljci su uronjeni u epitel jezika, a građeni su od potpornih i receptorskih stanica iz kojih izlaze nervna vlakna koja se stapaju u živce, koji dalje vode podražaje u koru velikog mozga.

Na površini jezika, osobito na korijenu jezika, nalaze se brojne okusne bradavice, unutar kojih se nalaze okusni pupoljci, koje mogu podražiti samo u slini topljive tvari.

Četiri su vrste okusa koje razlikujemo: gorko (osjećaju ga osjetilne stanice na korijenu jezika i nepcu), slatko (osjećaju ga osjetilne stanice na vrhu jezika), slano (prednji dio jezika, iza osjetilnih stanica za slatko) i kiselo (nepce i uz rub jezika). To su četiri osnovne vrste okusa, no čovjek može razlikovati beskonačno mnogo okusa, a u tome pomaže i osjet mirisa, koji nadopunjava impulse koji idu prema mozgu.
# Opip

**Dodir** ili **opip** je složeni skup više osjetila od kojih neka imaju posebne živčane završetke u koži, mišićima i drugdje, a reagiraju na raznolike podražaje i prenose primljene dojmove mozgu da ih dalje preradi. Osim što predstavlja svojevrsnu dopunu vidu, okusu i mirisu, često se na njega oslanjamo da provjerimo istinitost onoga što ti osjeti sugeriraju, a može da se nadomjesti i neki drugi osjet (npr. Brailleovo pismo koje slijepima omogućava čitanje dodirom prstiju.).

Osjetni organi za dodir su rasprostranjeni po čitavom tijelu. Dodir je osjetljiv kako na promjenu temperature, tako i na bol. Također nam daje i osjećaj prostora. Osim toga, djeluje kao sustav ranog upozorenja ljudskom tijelu – osjet topline i boli često govori našem mozgu da nam je tijelo u opasnosti prije nego što smo je svjesni, pa će tijelo odmah reagirati kako bi se zaštitilo.

Mnoga su istraživanja pokušala otkriti kako osjet dodira djeluje, otkrilo se da svaki živčani završetak ima vlastito receptivno polje – područje kože koje se podražuje kako bi se djelovalo na taj živac. Obavijesti o dodiru putuju od osjetnih završetaka, preko živčanih vlakana, somatskih živaca do središnjeg živčanog sustava. Receptorska polja razlikuju se u stupnju osjetljivosti i ovise o koncentraciji živčanih završetaka u različitim djelovima kože

Osjetna područja za toplo i hladno su međusobno povezana, ali i odvojena osjetna područja za registraciju promjena u temperaturi okoline. Dodir objekta dovodi do osjeta temperature, a hoćemo li osjetiti toplo ili hladno ovisi o temperaturi podražaja, i u manjoj mjeri o temperaturi kože. Osjeti za temperaturu su relativni: kada je temperatura našeg tijela normalna možemo percipirati kožu druge osobe kao toplo, no kada imamo povišenu temperaturu koža druge osobe može nam se učiniti hladnom.

U koži postoje dvije vrste termičkih receptora: za toplo i za hladno. Receptori za hladno su smješteni bliže površini, a za toplo nešto dublje u koži. Receptori za toplo se aktiviraju pri povećanju temperature kože - kada kožna temperatura postane veća od 30 °C (osobito djeluju pri temperaturi od 39-40 °C), a za hladno pri smanjenju temperature – kada je temperatura kože manja od normalne (36 °C), pri 25-27 °C.

No, ako u isto vrijeme podražimo i tople i hladne receptore osjetit ćemo samo toplinu. Ako se temperatura kože povisi iznad 44 °C ili snizi ispod 17 °C aktiviraju se receptori za bol.
# Sijamska mačka

| Sijamska mačka |
| --- |
| Mlada sijamska mačka |
| Država porijekla |
| Tajland, prije 18. stoljeća |
| Prosječna težina |
| 2,5 - 5,5 kg |
| Standardi rasa |
| CFA, ACFA, TICA AACE, CCA, ACF |

**Sijamska mačka** je vrlo stara pasmina domaće mačke, prepoznatljiva po karakterističnoj svijetloj jednobojnoj dlaci s tamnijim obilježjima u boji (*pointed*).

## Porijeklo

Sijamska mačka porijeklom je iz područja Sijama, današnjeg Tajlanda.
Ova je pasmina bila štovana u hramovima budističkih svećenika, a bila je prisutna i na dvoru sijamskog kralja.
Pretpostavlja se da je nastala prije više od 500 godina, u Europu je stigla u drugoj polovini 19. stoljeća.
Sijamska mačka je prva orijentalna pasmina koja je još od početka 20. stoljeća postala vrlo popularna, kako u Europi tako i u Americi.

## Karakteristike

Sijamske mačke imaju specifičnu jednobojnu dlaku s tamnije obilježenim nogama, repom i glavom.
Imaju vrlo elegantno tijelo na tankim, visokim nogama, i duguljastu glavu. U novije doba se razvijaju u smjeru ekstremnog naglašavanja izduženosti tijela i nogu te povećavanja očiju i ušiju. Time se uvelike razlikuju od ranih primjeraka sijamske mačke, koje se nazivaju *tradicionalni tip*.

Škiljavost koja se u prošlosti smatrala uobičajenom karakteristikom, danas se smatra nedostatkom. Sijamske mačke su po naravi aktivne, energične, društvene, znatiželjne, zahtjevne i izuzetno 'pričljive'. Uglavnom imaju dugi životni vijek, oko 15 godina.

## Tjelesna obilježja

* Tijelo: srednje veličine, dugačko i vitko
* Glava: duguljasta, izdužena prema njuški, s ravnim, dugačkim nosom
* Oči: Velike, ukošene, orijentalnog oblika, duboke plave boje
* Uši: vrlo velike, nastavljaju vanjsku liniju lica
* Rep: dugačak, sužava se prema vrhu, prema vrhu rep čvornat
* Dlaka: kratka i mekana, bez poddlake
* Boje: boja tuljana , čolokadna, plava i ljubičasta u obilježjima.

Prihvaćaju se i neke boje kratkodlakih mačaka, s obilježjima.
Nove boje i tobi (*tabby*) uzorak prihvaćeni su u novije vrijeme.

## Vanjske veze

* Mica Maca on-line magazin Portret sijamske mačke Arhivirano 2008-03-04 na Wayback Machine-u
* CFA, Portret sijamske pasmine Arhivirano 2008-11-01 na Wayback Machine-u
* TICA Thai, Povijest sijamske pasmine
* TCA, Tradicionalna sijamska mačka