Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Lista muzičkih formi

Svako muzičko djelo ima svoj vlastiti, individualni oblik. Muzički oblici su kroz historiju nastajali i razvijali se. Ovaj članak donosi spisak **muzičkih formi** (tal. *forme musicali*; eng. *musical forms*; fra. *formes musicales*, nje. *musikalische Formen*) i/ili žanrova po epohama.

## Srednji vijek

* Balata
* *Estampie*
* Gregorijanski napjev
* Madrigal (*Trecento*)
* Motet
* Organum
* *Saltarello*

## Renesansa

* Balada
* Fantazija
	+ Kromatska fantazija
* *Gaillarde*
* Intermedio
* Kancona
* Koleda
* Lauda
* Litanija
* Madrigal
	+ Duhovni madrigal
	+ Komični madrigal
* Misa
	+ *Cantus firmus* misa
	+ Ciklička misa
	+ Parafrazirana misa
	+ Parodijska misa
* Motet
* Motet-šansona
* Opera
* Pavana
* *Ricercare*
* Sekvenca
* Šansona
* *Tiento*
* Toccata

## Barok

* *Allemande*
* *Courante*
* Čakona
* Fuga
* Gavota
* *Gigue*
* Kanon
* Kantata
* Koncert
	+ *Concerto grosso*
	+ Solo koncert
* Misa
* Menuet
* Opera
	+ *Opera buffa*
	+ *Opera seria*
* Oratorij
* Partita
* *Passacaglia*
* *Passepied*
* Preludij
* Sarabanda
* *Sinfonia*
* Sonata
	+ Sonata za flautu
	+ Trio sonata
* Suita

## Klasicizam i romantizam

* Bagatela
* Balada
* Balet
	+ Klasični balet
* *Capriccio*
* Divertimento
* Etida
* Impromptu
* Intermezzo
* Koleda
* Koncert
	+ Koncert za flautu
	+ Koncert za klarinet
	+ Koncert za klavir
	+ Koncert za kontrabas
	+ Koncert za obou
	+ Koncert za trubu
	+ Koncert za violinu
	+ Koncert za violončelo
	+ Koncert za violu
* Misa
* Mazurka
* Marš
* *Music hall*
* Nokturno
* Opera
	+ Baladna opera
	+ Koncertna arija
	+ *Opera buffa*
	+ *Opéra comique*
	+ *Opera seria*
	+ Opereta
	+ Uvertira
		- Koncertna uvertira
		- Simfonijska pjesma
	+ *Singspiel*
	+ *Zarzuela*
* Oratorij
* Ples
* Poloneza
* Preludij
* Kvartet
	+ Gudački kvartet
	+ Klavirski kvartet
	+ Kvartet za obou
* Kvintet
	+ Gudački kvintet
	+ Klavirski kvintet
* Rapsodija
* Rekvijem
* Rondo
* *Scherzo*
* Serenada
* *Sinfonia concertante*
* Simfonija
	+ Koralna simfonija
	+ Programska simfonija
* Sonata
	+ Sonata za fagot
	+ Sonata za flautu
	+ Sonata za klarinet
	+ Sonata za klavir
	+ Sonata za violinu
	+ Sonata za violončelo
	+ Sonata za violu
* Suita
* Valcer

## Moderna i suvremena muzika

* Balet
	+ Neoklasični balest
	+ Suvremeni balet
* Blues
* Burleska
* Elektronska muzika
* Filmska muzika
* Hip hop
* Jazz
* Kabare
* Koncert za orkestar
* Moderni ples
* Minimalna muzika
* Mjuzikl
* Momentna forma
* Opera
* Pop muzika
* Protestna pjesma
* Rock and Roll
* *Soundtrack*
* Vodvilj
# Zvučna viljuška

*Zvučna viljuška*  440.ogg
**Zvučna viljuška**, **akustička viljuška** ili **dijapazon** (italijanski: *diapason*, francuski: *diapason*, engleski: *tuning fork*, njemački: *Stimmgabel*, ruski: kamerton) je akustički instrument koji ima oblik izdužene potkovice sa drškom (*vidi sliku desno*).
Udarom jednog njenog kraka, dolazi do stanja vibracije pri čemu nastaje *osnovni* ili kamerni ton.

Ton zvučne viljuške je slab, te se ona drškom prislanja na neko rezonantno telo, npr. dasku.

## Šta je kamerni ton

Međunarodnim sporazumom koji je potpisan 1939. godine, dogovoreno je da **kamerni ton**, **kamerton** ili *normalno a*, ima frekvenciju od **a1 = 440 Hz** i da služi za što tačnije određivanje odnosa tonova po visini, tj., da bude zvanična standardna visina za štimovanje muzičkih instrumenata i davanje intonacije pri horskom pevanju.

## Povezano

* Štimovanje klarinetista i klarinet
* Spisak muzičkih instrumenata
* Transpozicija
* Čitanje s lista
* Muzičar

## Reference
# Kamerton

*Zvučna viljuška*  Kamerni ton (a1), **440** Hz
Međunarodnim sporazumom koji je potpisan 1939. godine, dogovoreno je da **kamerni ton**, **kamerton** (italijanski: *diapason*, francuski: *diapason*, engleski: *pitch standard*, njemački: *Kammerton*, ruski: kamerton) ili *normalno a*, ima frekvenciju od **a1 = 440 Hz** i da služi za što tačnije određivanje odnosa tonova po visini, tj., da bude zvanična standardna visina za štimovanje muzičkih instrumenata.

Od strane Međunarodne organizacije za standarde (ISO), 1955. godine ozvaničena je kao standard pod nazivom **ISO 16**.

## Kratki istorijat

Vremenom, ova visina je varirala, bilo zbog geografskog područja ili zbog proizvođača muzičkih instrumenta. U 17. veku u Evropi, štimovanje po tonu a1 se kretalo od oko **374 Hz – 403 Hz**. Postoje istorijski primeri instrumenata, zvučne viljuške ili standarda u rasponu od **a1 = 309 Hz** do **a1 = 455.3 Hz**. U Baroku je bilo **a1 = 415 Hz**.

## Kako se danas štimuje

Iako je zvanični standard za kamerni ton danas **a1 = 440 Hz**, neki orkestri i kamerni ansambli više vole da se naštimuju malo više, na **a1 = 442 Hz** ili čak **a1 = 444 Hz**.

## Povezano

* Štimovanje klarinetista i klarinet
* Spisak muzičkih instrumenata
* Transpozicija
* Čitanje s lista
* Muzičar
* Ton

## Reference
# Notna vrednost

Tonovi u nekoj kompoziciji, ili njenom delu, mogu imati različita trajanja.

Tonska trajanja određuju:

1. *brzina* kojom se muzika izvodi, tempo i
2. *oblici nota* koji ovako izgledaju:       itd.

## Prikaz notnih vrednosti

Svaki *notni oblik* predstavlja jednu **notnu vrednost** (francuski: *valeur de la note*, engleski: *note value*), tj. jedno *tonsko trajanje*.

Šematski prikaz međusobnog odnosa notnih vrednosti.
 **=** cela nota **=1/1**-4 otkucaja

 **=** polovina note **=1/2**-2 otkucaja

 **=** četvrtina note **= 1/4**-1 otkucaj

 **=** osmina note **= 1/8**-1/2 otkucaja

 **=** šesnaestina note **= 1/16-2/3=** tridesetdvojina note **= 1/32**

## Čime se produžava notna vrednost

Svaka prikazana notna vrednost može da se produži:

1. tačkom iza notne glave
2. lukom koji spaja dve iste visine
3. koronom iznad ili ispod note

## Povezano

* Produženje trajanja tona

## Izvori
# Timpani

**Timpani**
|  |
|

| Klasifikacija
 |
| --- |
|
Udaraljke (Bubnjevi)
 |
| Raspon tonova
 |
|  |
| Srodni instrumenti
 |
| * Bubnjevi
 |
| Industrijski proizvođači
 |
|
Yamaha Premier Percussion Adams Musical Instruments

 |

 |

**Timpani** su muzički instrumeniti iz grupe opnozvučnih udaraljki.
# Produženje trajanja tona

Da bi se u muzici produžila notna vrednost koristi se:

* Tačka: produžava trajanje note ili pauze za polovinu njene vrednosti
* Luk ili *ligatura* : mali luk koji spaja istoimene note i produžava trajanje tona
* Korona ili *fermata* : znak za slobodno produženje trajanja note ili pauze  ili ovako .

## Izvori

## Povezano

* R. Lazić - V. Peričić, *Osnovi teorije muzike*.
# Štimovanje

*Zvučna viljuška na rezonatoru.*  440.ogg
**Štimovanje** (italijanski: *accordatura*, francuski: *accordage*, engleski: *musical tuning*, njemački: *Stimmung*, ruski: stroй) je usaglašavanje tonske visine muzičkih instrumenata prema *osnovnom* ili kamernom tonu.

## Podela instrumenata prema štimovanju

Štimovanje kod muzičkih instrumenata može biti:

1. **Fiksirano** - instrument je izvođaču već naštimovan i on ne treba da ga štimuje. To je slučaj kod klavira, metalofona, zvona.
2. **Slobodno** - izvođač mora da štimuje instrument. To je slučaj kod duvačkih, gudačkih i nekih udaračkih instrumenata.

## Štimovanje muzičkih instrumenata

* Na *duvačkim instrumentima* štimovanje se vrši izvlačenjem ili uvlačenjem za to predviđenog dela instrumenta (cev, burence, jezičak).
* Na *žičanim instrumentim*a štimovanje se vrši okretanjem čivija, tj. zatezanjem i opuštanjem žica.
* Štimanje nekih *udaračkih instrumenata* vrši se okretanjem metalnih leptira koji zatežu i otpuštaju kožu i samim tim podižu ili spuštaju tonsku visinu instrumenta.
* Klavir takođe može da se štimuje iako je njegov štim fiksiran. To se čini obično kada mu "popusti štim". Klavire štimaju majstori koji se zovu klavir-štimeri. Kako su žice na klaviru pričvršćene za metalne čivije, njihovim zatezanjem i otpuštanjem vrši se štimovanje klavira.
* Orkestarsko štimanje je malo drugačije. U manjim ansamblima, obično se drugi instrumenti štimaju prema prvim. Ako je to *gudački orkestar*, prva violina odsvira ton **a1**, prema kojem ostali članovi zvučno usklađuju istoimeni ton na svom instrumentu. U simfonijskom orkestru obično oboa odsvira ton a1 po kojem se čitav orkestar štimuje.

|  |  |
| --- | --- |
| **Napomena.** | U ansamblima gde postoji neki instrument sa fiksiranim štimom (harmonika, klavir, sintesajzer) svi instrumenti se prema njima štimuju. |

## Prema čemu štimujemo muzičke instrumente

Međunarodnim sporazumom koji je potpisan 1939. godine, dogovoreno je da **kamerni ton**, **kamerton** ili *normalno a*, ima frekvenciju od **a1 = 440 Hz** i da služi za što tačnije određivanje odnosa tonova po visini, tj., da bude zvanična standardna visina za štimovanje muzičkih instrumenata i davanje intonacije pri horskom pevanju.

## = Sprave za štimovanje instrumenata =

Džepni Korg hromatski LCD tjuner sa iglenim indikatorom visine tona.
* Kada se *zvučna viljuška* dovede u stanje vibracije, emituje *osnovni* ili kamerni ton prema kome se štimuju muzički instrumenti.
* Postoje različite vrste *štimera u obliku trubica* (za gitaru, violinu...) na kojima se ton dobija duvanjem u otvor koji u sebi ima pisak. Svaka trubica daje drugi ton.
* Danas postoje različite vrste *digitalnih štimera* (za gitaru, bas...) koji omogućuju najtačnije štimovanje instrumenata. Mnogi digitalni štimeri imaju ugrađen i mikrofon i ulaz za gitarski kabl i opciju za sniženje štima od pola tona, pregledan ekran itd.

## Povezano

* Štimovanje klarinetista i klarinet
* Spisak muzičkih instrumenata
* Transpozicija
* Čitanje s lista
* Muzičar
* Zvučna viljuška

## Reference
# Snizilica

*Snizilica*
**Snizilica** (francuski: *bémol*, engleski: *flat*, italijanski: *bemolle*, njemački: *B[e]*) potpada u grupu znakova koji se jednim imenom zovu predznaci.

Zavisno od upotrebe, predznaci mogu biti:

1. Slučajni ili akcidentali (francuski: *accidents*, engleski: *accidentals*, italijanski: *accidenti*, njemački: *Akzidentien* ili latinski: *accidens* = slučaj). Oni se pišu *samo ispred note*, na istoj liniji ili praznini i odnose se samo na istoimene note u tom taktu  .
2. Stalni predznaci ili predznaci uz ključ ili armatura. Ovi predznaci se pišu samo *iza notnog ključa* i važe *stalno* za sve istoimene note u kompoziciji. Oni predstavljaju tonalitet kompozicije  .
3. Podsetnički (sigurnosni). Ovi predznaci stoje *u zagradi* ispred note i podsećaju izvođača da neki znak još *važi*:  ili *više ne važi*: .

## Definicija snizilice

Snizilica (*be*   WIKINIUM\_MATH\_PH\_0 ) je znak koji snižava notu za polustepen. Beleži se ispred note, na istoj *liniji* ili *praznini*    . Osnovnom imenu note dodaje se nastavak es (npr. c - es = ces; d - es = des; g - es = ges itd). Sniženo h, čita se hes ili b (b je češće u upotrebi). Sniženo e zove se es, sniženo a - as, a sniženo f - fes.

## Dvostruka snizilica

U muzičkoj notaciji upotrebljava se i dvostruka snizilica ( WIKINIUM\_MATH\_PH\_2 WIKINIUM\_MATH\_PH\_4 ). Ona snizižava notu za dva polustepena (tj. za celi stepen). Beleži se ispred note  . Osnovnom imenu note dodaje se nastavak eses (npr. c - eses = ceses; ali e - eses = eses; ha - eses = heses, a ne beses).

## Čime se poništava važnost snizilice?

* Važnost prethodno napisane *snizilice* se poništava (razrešava) *razrešnicom* ( WIKINIUM\_MATH\_PH\_6 ) , te se nota vraća u prvobitni, osnovni oblik. Razrešnica se beleži ispred note  .

U sledećem notnom primeru druga četvrtina je snižena (nota hes ili b). Kod četvrte četvrtine razrešnicom je poništena važnost snizilice, te je to sada nota h .

* Važnost prethodno napisane *dvostruke snizilice* ( WIKINIUM\_MATH\_PH\_8 WIKINIUM\_MATH\_PH\_10 ) se poništava (razrešava) *dvostrukom razrešnicom* ( WIKINIUM\_MATH\_PH\_12 WIKINIUM\_MATH\_PH\_14 ) , koja se piše ispred note  koju želimo da vratimo u prvobitni, osnovni oblik.

## Primer sa snizilicom

* Ako je poslednji taktov deo snižen i lukom povezan za istu notu, predznak se ne piše ponovo ispred note, kao što pokazuje sledeći primer:  .

## Povezano

* Predznaci
* Povisilica
* Razrešnica
* Dvostruka povisilica
* Dvostruka snizilica
* Dvostruka razrešnica

## Reference
# Povisilica

**Povisilica**
 WIKINIUM\_MATH\_PH\_0  **Povisilica** (francuski: *dièse*, engleski: *sharp*, italijanski: *diesis*, njemački: *Kreuz*) potpada u grupu znakova koji se jednim imenom zovu predznaci.

Zavisno od upotrebe, predznaci mogu biti:

1. Slučajni ili akcidentali (francuski: *accidents*, engleski: *accidentals*, italijanski: *accidenti*, njemački: *Akzidentien* ili - slučaj). Oni se pišu *samo ispred note*, na istoj liniji ili praznini i odnose se samo na istoimene note u tom taktu  .
2. Stalni predznaci ili predznaci uz ključ ili armatura. Ovi predznaci se pišu samo *iza notnog kluča* i važe *stalno* za sve istoimene note u kompoziciji. Predstavljaju tonalitet kompozicije  .
3. Podsetnički. Ovi predznaci stoje ispred note *u zagradi* i podsećaju izvođača da neki znak još *važi*:  ili *više ne važi*: .

## Definicija povisilice

*Povisilica* (ili *krst* WIKINIUM\_MATH\_PH\_2 ) je znak koji povišava notu za polustepen. Beleži se ispred note, na istoj *liniji* ili *praznini*   . Osnovnom imenu note dodaje se nastavak is (npr. f - is = fis; c - is = cis; g - is = gis itd).

## Dvostruka povisilica

U muzičkoj notaciji upotrebljava se i dvostruka povisilica (). Ona povišava notu za dva polustepena (tj. za celi stepen). Beleži se ispred note  . Osnovnom imenu note dodaje se nastavak isis (npr. c - isis = cisis; f - isis = fisis; g - isis = gisis).

## Čime se poništava važnost povisilice?

* Važnost prethodno napisane *povisilice* se poništava (razrešava) *razrešnicom* ( WIKINIUM\_MATH\_PH\_4 ) , te se nota vraća u prvobitni, osnovni oblik. Razrešnica se beleži ispred note  .

U sledećem notnom primeru druga četvrtina je povišena (f u fis). Kod četvrte četvrtine razrešnicom je poništena važnost povisilice, te je nota vraćena u svoj osnovni oblik, u notu f .

* Važnost prethodno napisane *dvostruke povisilice* () se poništava (razrešava) *dvostrukom razrešnicom* ( WIKINIUM\_MATH\_PH\_6 WIKINIUM\_MATH\_PH\_8 ) , koja se piše ispred note  koju želimo da vratimo u prvobitni, osnovni oblik.

## Povezano

* Predznaci
* Snizilica
* Dvostruka povisilica
* Dvostruka snizilica
* Dvostruka razrešnica

## Reference
# Teorija muzike

**Teorija muzike** (eng. *music theory* i fr. *théorie de la musique*) nauka je koja se bavi tumačenjem muzičkih elemenata i pravila te zakona po kojima se oni primenjuju prilikom stvaranja i izvođenja muzičkih dela, od čije prakse je ta nauka i nastala.

Svi elementi *teorije muzike* su ujedno i nastavni predmeti u nižim i srednjim muzičkim školama i na muzičkim akademijama - fakultetima jer su u tesnoj vezi sa živom muzičkom praksom.

*Teoriju muzike* čine:

1. Osnovi teorije muzike (opšti muzički pojmovi: notacija - ortografija, imenovanje tonova, muzičke lestvice...)
2. Harmonija, odnos i veza tonova akorada u skladnu celinu, prema harmonskim zakonima. Proučava **homofoni** slog, tj, takvu fakturu višeglasnog stava u kojoj dominira vertikalni element (postoji jedan vodeći melodijski glas i njemu podređena harmonska pratnja).
3. Kontrapunkt, nauka o vođenju glasova, gde su oni ravnopravni i relativno samostalne melodijske linije (*polifoni* ili *kontrapunktski slog* je horizontalno orijentisan).
4. Muzički oblici, oblici koje kompozitor izabire da bi u njima prikazao svoj unutarnji svet.
5. Akustika, nauka o zvuku, deo fizike.
6. Metrika, nauka koja pčroučava odnos naglašenih i nenaglašenih tonova i ritam, tok tonova različitog vremenskog trajanja.
7. Orkestracija, raspisivanje muzičkog dela u deonice za pojedine muzičke instrumente (za orkestar) i to prema zakonima orkestracije, vodeći računa o zvučnim i tehničkim mogućnostima instrumenata, njihovin karakterima i opsezima.

## Reference
# Električna gitara

Električna gitara
Moodswinger, 2006, Yuri Landman
**Električna gitara** je glazbalo moderne glazbe kao što je rock, metal, punk, rock and roll itd., ali primjenjuje se i u ostalim žanrovima (blues, jazz...)

Koristi elektromagnetske pickupove koji "prikupljaju" titranje žica i pretvaraju ih u signale koje šalju pojačalu. Mogu biti šupljih ili čvrstih (eng. *solid*) tijela. Najpoznatije marke su Fender, Gibson, Ibanez, Jackson... Neke od njih imaju tremolu ručku kojom se ručno natežu ili otpuštaju lagano sve žice i tako stvaraju vibriranje tona. Taj se efekt puno koristi u bluesu i jazzu.

Električne gitare razlikuju se ne samo po vanjskom izgledu, već i po performansama (odnosno po pickup konfiguraciji), pa se tako neke više koriste za žestoku rock svirku.

Postoji nekoliko podjela električnih gitara, a najbitnije su: po broju "rogova" tj. postoje single cutaway i double cutaway gitare, te po broju vratova i žica. Najviše gitara ima jedan vrat sa šest žica, no postoje i gitare sa dva vrata (najpoznatija je *Gibson eds-1275 SG* koju je Page koristio za sviranje balade "Stairway to heaven" uživo), te gitare sa sedam žica (za vrlo tvrdu svirku) koje je malo teže svirati od onih sa šest žica, te gitare sa dvanaest žica. Poseban slučaj jest *Gibson eds-1275 SG* jer na donjem vratu ima šest žica a na gornjem dvanaest.

Neki su modeli električnih gitara dosegli legendarne statuse, poput Fenderovog Stratocastera i Telecastera te Gibsonovih Les Paul i SG. Čak su postale i dio imagea nekih gitarista poput Jimmya Pagea (Les Paul), Hendrixa (Stratocaster) i Angusa Younga (SG), dok je B.B. King svojoj gitari čak dao i ime - Lucille.

## Povezano

* Bas gitara
# Takt (muzika)

**Takt** - najmanja grupa metričkih jedinica koja se nalazi između dve taktice.
**Takt** (francuski: *mesure*, engleski: *bar*, italijanski: *misura*, njemački: *Takt*) je najmanji metrički određen deo kompozicije koji se nalazi između dve taktice.

Početak takta je uvek *naglašen*. To je teški taktov deo i zove se *teza*. Za njim sledi laki, *nenaglašeni* deo takta, zove se *arza*.

Zbirna vrednost nota i pauza svakog takta mora uvek odgovarati vrsti takta. Recimo, 4/4 takt znači da u svakom taktu zbirno mora biti četiri četvrtine note.

## Taktica, završnica i repeticija

* Taktovi se odvajaju jedan od drugog uspravnom *taktnom crtom* koja se zove još *taktica* i koje povećavaju preglednost
* Završetci delova kompozicije označavaju se dvema paralelnim i uspravnim crtama jednake debljine
* Sam kraj kompozicije ili završetak nekog njenog dela beleži se paralelnom tanjom i debljom crtom, *završnicom*
* Ako želimo da ponovimo neki takt ili grupu taktova, upisujemo *početnu repeticiju*
* Ako želimo da označimo *kraj* takta ili grupe taktova koji treba da se ponove, upisujemo *završnu repeticiju*

## Vrste taktova

U muzici postoje mnoge vrste taktova. Oni se beleže *razlomkom*, bez razlomačke crte. Gornji broj razlomka - *brojilac* - govori koliko ima taktovih delova, dok donji broj - *imenilac* - govori na koliko je jednakih delova podeljen takt. On imenuje, tj. određuje jedinicu brojanja. Na primer:

* *Dvo-četvrtinski takt* beležimo ovako: . Brojilac kaže: takt ima dva dela, a imenilac: četvrtina je jedinica brojanja.
* *Tro-četvrtinski takt* beležimo ovako: . Brojilac kaže: takt ima tri dela, a imenilac: četvrtina je jedinica brojanja.
* *Četvero-osminski takt* beležimo ovako: . Brojilac kaže: takt ima četiri dela, a imenilac: osmina je jedinica brojanja.
* *Dvo-polovinski takt* beležimo ovako: . Brojilac kaže: takt ima dva dela, a imenilac: polovina je jedinica brojanja.

## Još neki načini pisanja vrste takta

* U novije vreme se vrsta takta piše i ovako: brojilac - brojem, a imenilac - umesto broja upiše se odgovarajuća notna vrednost.

Na primer, *dvočetvrtinski takt*  se i ovako beleži:

* *Četvoročetvrtinski takt* , sem cifarskim simbolom, može da se označi i znakom

## Gde i kada se se upisuju vrste taktova

Vrsta takta se upisuje na samom početku muzičkog dela, odmah iza ključa i predznaka. Moguće je da u toku kompozicije dođe do promene takta. To se čini upisivanjem novog željenog razlomka.

## Kakav takt može da bude

Takt može da bude:

1. **Jednostavan** (*prost*) - ima samo 1 naglašen taktov deo (teza) i 1 ili 2 nenaglašena (arza). Tu spadaju svi *dvodelni* i *trodelni* taktovi.
2. **Složen** - obrazuje se *kombinovanjem* više jednostavanih taktova u jedan, te, samim tim, ima više naglašenih i nenaglašenih taktovih delova.

## Povezano

* Taktica
* Uzmah
* Predtakt
* Promena taktova
* Prima i sekonda volta
* Repeticija
* Rečenica

## Reference
# Metronom

Metronom.
**Metronom** (eng. *metronome*, nem. *metronom*) je sprava za određivanje–merenje brzine izvođenja neke kompozicije, skale ili etide. Svaki metronomski otkucaj predstavlja jedan taktov deo.

Metronomi starije proizvodnje su satni mehanizmi kupastog oblika sa šipkastom šetalicom na kojoj se nalazi pokretni teg. Na metalnoj pločici ispod šetalice ispisana su tempa (od najsporijeg, 40 otkucaja u minuti, do najbržeg, 208 otkucaja). Šetalica čini konstantne i ravnomerne pokrete sa jedne na drugu stranu, pri čemu se čuju otkucaji.

Kada je teg pri vrhu, pokreti šetalice i otkucaji su sporiji, a brži su ako je spušten.

Najpoznatiji metronom ove vrste je Melcelov (Johann Nepomuk Mälzel, izumitelj metronoma, 1815. godine).

Danas su u upotrebi i elektronski metronomi (na struju ili baterije) u obliku džepnog digitrona. Oni nemaju ni šetalicu ni teg. Brzina otkucaja se na njima podešava kružnim regulatorom ili čak jednostavnim izborom željene brzine (broja). Pritiskom na određene tastere brzina se prikaže na malom ekranu–displeju.

## Vežbanje uz metronom

Uvežbavanje skale, etide ili muzičkog komada treba obavljati uz metronom. Ova korisna sprava će bezgrešno ”otkriti” sva ritmička odstupanja.
Početnici se krajnje iznenade kad (svirajući uz metronom) otkriju u kojoj meri su ritmički neprecizni. Nisu ni bili svesni da na pojedinim mestima menjaju tempo.
Zato, da bi se postigla ritmička preciznost i vremenom se ”ugradila” u sebe, treba vežbati uz metronom.

## Povezano

* Metronomske oznake

## Reference
# Mol (muzika)

**Mol** (od lat. *mollis*, mekan) je naziv za dijatonski tonski rod koji se koristi u muzici.

Temelji se na ljestvici s polustupnjevima između II-III i V-VI stupnja, te na kvintakordu s malom tercom između prvoga i drugoga tona akorda.

Često se koristi za kompozicije tužnog i melankoličnog sadržaja, pa se izraz "biti u molu" kolokvijalno često koristi kao sinonim za depresiju.

## Povezano

* Dur