Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Jack Brabham

| Jack Brabham
 |
| --- |
|  |
| Rođenje
 | 2. travnja 1926.  Hurtsville, NSW, Australija
 |
| Smrt
 | 19. svibnja 2014.  Gold Coast, Qld, Australija
 |
| **Karijera u Formuli 1** |
| Država
 |  Australija
 |
| Trajanje
 | 1955. - 1970.
 |
| Prva utrka
 | Velika nagrada Britanije (1955.)
 |
| Prva pobjeda
 | Velika nagrada Monaka (1959.)
 |
| Zadnja pobjeda
 | Velika nagrada Južne Afrike (1970.) |
| Zadnja utrka
 | Velika nagrada Meksika (1970.)
 |
| **Momčadi** |
| 1955 Cooper • 1956 Maserati • 1957–1961 Cooper • 1962–1970 Brabham
 |
| **Statistika** |
|

| Utrke
 | Pobjede
 | Prvo SM | NK |
| --- | --- | --- | --- |
| 126
 | 14
 | 13
 | 12
 |

 |
| Najbolji plasman | Prvak (1959., 1960., 1966.)
 |
| Podiji
 | 31
 |
| Bodovi u karijeri | 253 (261)
 |

**Sir John Arthur "Jack" Brabham** (Hurtsville, 2. travnja 1926. - Gold Coast, 19. svibnja 2014.) je bio australski vozač Formule 1 te trostuki svjetski prvak u tom sportu. Ujedno je bio i osnivač tima i konstruktora Brabham, koji je nazvan po njemu.

Prije nego se 1948. počeo baviti utrkama automobila, Brabham je bio mehaničar u Australskom kraljevskom zrakoplovstvu te je bio vlasnik malenog obrta. Njegov inicijalni uspjeh u Australiji i Novom Zelandu odveo ga je do Ujedinjenog Kraljevstva, gdje je usavršavao svoje vozačke tehnike. Tamo je postao dio kompanije Cooper Car Company, za koju je i vozio i pravio automobile. Brabham je dao svoj obol dizajnu automobila koje je Cooper tokom 50-ih uveo u F1 i Indianapolis 500, a godine 1959. i 1960. odnio je svoja prva dva naslova svjetskog F1 prvaka. Godine 1962. osnovao je, zajedno s Ronom Tauranacom, kompaniju Brabham, koja je tokom 60-ih bila na samom vrhu u proizvodnji trkačih automobila. Godine 1966. godine Brabham je po treći put postao svjetski prvak, ali je ujedno postao prvi (i jedini) vozač Formule 1 koji je titulu svjetskog prvaka osvojio u vlastitom automobilu.

Brabham se umirovio 1970. godine nakon čega se povukao u Australiju i nastavio život na farmi. Umro je 19. svibnja 2014. od posljedica oboljenja jetre.

## Poveznice

* Formula 1
* Juan Manuel Fangio
# Denny Hulme

| Denny Hulme
 |
| --- |
|  |
| Rođenje
 | 18. lipnja 1936.  Motueka, Novi Zeland
 |
| Smrt
 | 4. listopada 1992.  Bathurst, NSW, Australija
 |
| **Karijera u Formuli 1** |
| Država
 |  Novi Zeland
 |
| Trajanje
 | 1965. – 1974.
 |
| Prva utrka
 | Velika nagrada Monaka (1965.)
 |
| Prva pobjeda
 | Velika nagrada Monaka (1967.)
 |
| Zadnja pobjeda
 | Velika nagrada Argentine (1974.)
 |
| Zadnja utrka
 | Velika nagrada Sjedinjenih Država (1974.) |
| **Momčadi** |
| 1965–1967 Brabham • 1968–1974 McLaren
 |
| **Statistika** |
|

| Utrke
 | Pobjede
 | Prvo SM | NK |
| --- | --- | --- | --- |
| 112
 | 8
 | 1
 | 9
 |

 |
| Najbolji plasman | Prvak (1967.)
 |
| Podiji
 | 33
 |
| Bodovi u karijeri | 248
 |

**Denis Clive "Denny" Hulme**, OBE (Motueka, 18. lipnja 1936. – Bathurst, 4. listopada 1992.) je bio novozelandski vozač utrka, najpoznatiji po tome što je 1967. godine, vozeći za Brabham, postao svjetski prvak u Formuli 1. Između svog debija u Monaku 1965. godine i svoje posljednje utrke u Sjedinjenim Državama 1974. godine, Hulme je startao na 112 utrka, osam puta bio prvak i 33 puta bio na podiju. Tokom sezona 1968. i 1972., Hulme je završio na trećem mjestu ukupnog poretka.

Hulme je demonstrirao sportsku širinu tako što je godinama dominirao Kanadsko-američkim Challenge Cupom za sportske automobile iz kategorije Group 7. Kao član McLarenove momčadi koja je od 1967. do 1971. godine osvojila pet uzastopnih titula, Hulme je dva puta bio prvak i četiri puta drugoplasirani.

Nakon vožnje za Brabham u Formuli 1, Hulme je vozio za McLaren u nizu kategorija – Formula 1, Can-Am i Indianapolis 500. Godine 1974. se povukao iz Formule 1, ali se nastavio baviti utrkama u Australiji i utrkama kamiona; ostao je poznat po tome što je vozio najsnažnija i najbrža vozila svoga vremena.

Hulme se i nakon mirovone aktivno bavio utrkama, a posebno draga mu je bila Bathurst 1000. Tokom 1992. godine, vozeći BMW M3 na toj utrci, Hulme se prvo požalio svom timu na zamagljen vid (što je tada pripisano velikoj kiši), nakon čega je doživio težak srčani udar i izletio s piste. Iako je uspio, relativno mirno, zaustaviti automobil, Hulme je odmah prevezen u bolnicu, gdje su ga liječnici proglasili mrtvim; bio je to prvi bivši vozač Formule 1 koji je umro tokom vožnje od prirodne smrti te sedmi ukupno.

Nadimak kojeg je imao tokom karijere bio je "Medvjed", a dobio ga je zbog svoje prirode i fizičkog izgleda.
# Toyota

*Za ostale upotrebe, pogledajte Toyota (razvrstavanje).*

**Tojota**
|  |
| Vrsta
 | Javna
 |
| **Delatnost** | Automobilska industrija Robotika Finansijske usluge Biotehnologija |
| Godina osnivanja
 | 28. avgust 1937.
 |
| Osnivač(i) | Kičiro Tojoda |
| Sedište
 | Tojota, Japan
 |
| Rukovodioci | **Akio TojodaFudžio ČoKatsuaki Vatanabe** |
| **Proizvod(i)** | Automobili Finansijske usluge |
| Prihod | 18.950,973 milijardi jena (2010) |
| Operativni prihod | 147,516 milijardi jena (2010) |
| **Profit** | 209,456 milijardi jena (2010) |
| Ukupna aktiva | 30.349,287 milijardi jena (2010) |
| Ukupni kapital | 10.359,723 milijardi jena (2010) |
| **Broj zaposlenih** | 71.116 (samo TMK, ukupno 320.808) |
| **Veb stranica** | www.toyota.co.jp |

**Tojota Motorna Korporacija** (*Toyota Motor Corporation* - *TMC*), na japanskom: トヨタ自動車株式会社; *Toyota Jidōsha Kabushikigaisha*, je japanski proizvođač automobila, baziran u gradu Tojota, koji pruža finansijske usluge i učestvuje u ostalim granama biznisa. Proizvodi vozila pod imenima Tojota, Hino, Scion i Leksus, i poseduje veći deo Dajhacua. Kompanijini Tojota automobili se poštuju zbog svoje izdržljivosti i pouzdanosti.

## Formula 1

Od 2002. godine pa do 2009. godine Toyota je nastupala u Formuli 1. Momčad se zvala Panasonic Toyota Racing.

## Trkaći automobili s hibridnim pogonom

Toyota je ušla u povijest kao prvi proizvođač automobila koji je pobijedio na utrci sa trkaćim automobilom na hibridni pogon. Pobjedu su ostvralili u Tokashi na 24-satnoj utrci sa Supra HV-R hybrid GT trkaćim automobilom.

## Izvori

## Vanjske veze

* Toyota Hrvatska
* Službena stranica Toyota F1 tima
# Max Verstappen

| Maks Ferštapen
 |
| --- |
|  Max Verstappen |
| Opšti podaci
 |
| Datum rođenja
 | (30-septembra-1997)1997. septembra 30. **Nevažeći dan** |
| Mesto rođenja
 | Haselt (Belgija)
 |
| Podaci iz F1
 |
| Državljanstvo
 |  Holanđanin
 |
| Trenutni tim
 | Red Bull Racing-Honda
 |
| Broj trka
 | 81
 |
| Svetskih šampionata
 | 3
 |
| Pobeda
 | 5
 |
| Podijuma
 | 22
 |
| Pol pozicija
 | 0
 |
| Najbržih krugova
 | 4
 |

**Maks Emilijan Ferštapen** (nizozemski: *Max Emilian Verstappen*) je holandski automobilista i takmičar u formuli 1. Njegovo rodno mesto je Haselt. Njegov otac je Jos Verštapen, bivši vozač u formuli 1. Iako je njegova zemlja rođenja Belgija, Maks u formuli 1 nastupa pod zastavom Holandije. Verštapen je najmlađi takmičar, pobednik trke, osvajač podijuma i bodova u istoriji formule 1. Zanimljivo je da je Maks vozio svoje prve trke u formuli 1 a da još nije bio stekao vozačku dozvolu.

## Karijera u Formuli 1

Sezona Šablon:F1. je njegova prva u formuli 1. Vozi za Toro Roso a timski kolega mu je Karlos Sains jr. U svojoj prvoj sezoni je uspeo da osvoji više bodova od svog starijeg timskog kolege i time je postao najmlađi osvajač bodova u formuli 1 ikada. Agresivnim načinom vožnje je privukao pažnju javnosti. Iako je imao zaključen ugovor sa Toro Rosom za celu 2016. godinu, Red bul rejsing je odlučio da već na petoj trci za sezonu Šablon:F1. (VN Španije) unapredi Verštapena u svoj tim. Na taj način je Danil Kvjat izgubio svoje mesto u Red Bulu i vraćen je u tim Toro Roso.

Od 5.maja 2016. godine, njegov timski kolega je Danijel Rikardo.Max sada vozi za Red Bull zajedno sa Alex Albonom Racing Na VN Španije za sezonu Šablon:F1, Ferštapen je zabeležio prvu pobedu u svojoj karijeri u Formuli 1 i time postao najmlađi pobednik i osvajač podijuma u formuli 1 ikada. Ova dva rekorda Ferštapen je uspeo da zabeleži već na svojoj prvoj trci za i time postao novi nosilac tih rekorda, koji su se do tog trenutka pripisivali Sebastijanu Fetelu. Ferštapen je jedini holandski vozač koji je pobedio na trci u formuli 1.

## Poveznice

* Formula 1
* Juan Manuel Fangio

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice‍
* Max Verstappen na Twitteru
# Bingen

*Za ostale upotrebe, pogledajte Bingen.*

| Bingen *Bingen* |
| --- |
|  |
|  Grb
 |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Njemačka
 |
| Gradonačelnik
 | *Jochen Fetzer* |
| Savezna država
 | Baden-Virtemberg
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo
 | 2.846
 |
| Gustina stanovništva
 | 77 st./km²
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Vremenska zona
 | UTC+1, ljeti UTC+2
 |
| Nadmorska visina
 | 600 m
 |
| Površina
 | 37,0 km²
 |
| BingenBingen (Njemačke)
 |
| Ostali podaci
 |
| Poštanski kod
 | 72511
 |
| Pozivni broj
 | 07571
 |
| Registarska oznaka
 | SIG
 |
| Web-stranica
 | www.bingen-hohenzollern.de |

**Bingen** (njemački: *Bingen*) je opština u njemačkoj saveznoj državi Baden-Virtemberg. Jedno je od 25 opštinskih središta okruga Zigmaringen. Prema procjeni iz 2010. u opštini je živjelo 2.846 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (*AGS*) 8437008, *NUTS* () i *LOCODE* () kod.

## Geografski i demografski podaci

Položaj opštine u okrugu Zigmaringen
Bingen se nalazi u saveznoj državi Baden-Virtemberg u okrugu Zigmaringen. Opština se nalazi na nadmorskoj visini od 600 metara. Površina opštine iznosi 37,0 km². U samom mjestu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 2.846 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 77 stanovnika/km².

## Reference

## Literatura

* Berger, Dieter (1999). *Geographische Namen in Deutschland*. Bibliographisches Institut. ISBN 3411062525.
* Fulbrook, Mary (1991). *A Concise History of Germany*. Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-36836-0.
* Gareth, Shaw (2011). *Urban Historical Geography: Recent Progress in Britain and Germany (Cambridge Studies in Historical Geography)* (Reprint edition izd.). Cambridge University Press. ISBN 0521189748.
* Home, William R.; Pavlovic, Zoran (2007). *Germany (Modern World Nations)* (2 ed. izd.). Chelsea House Pub. ISBN 0791095126.
* Hamm, Ingrid; Werding, Martin; Seitz, Helmut (3540681353). *Demographic Change in Germany* (8. izd.). New York: Springer-Verlag. ISBN 2007.
* Berghahn, V. R. (2004). *Modern Germany: Society, Economy and Politics in the Twentieth Century* (2. izd.). Cambridge University Press. ISBN 0521347483.
* Jähnig, Bernhart; Biewer, Ludwig (1991). *Kleiner Atlas zur deutschen Territorialgeschichte* (2. izd.). Bonn: Kulturstiftung der Deutschen Vertriebenen. ISBN 3885570963.
* Dornbusch, Joachim; Aner, Ekkehard (1997). *Grosser Atlas zur Weltgeschichte*. Braunschweig: Westermann. ISBN 3075095206.

## Vanjske veze

* Zvanični sajt opštine (`de`)
* Nem. Savezni zavod za statistiku (`de`)
* Stalna konferencija gradova i opština (`de`)
* KommOn Arhivirano 2014-04-29 na Wayback Machine-u - Informacioni sistem gradova, opština i okruga. (`de`)
# Neckar

| Neckar Negger  |
| --- |
|  |
| Lokacija |
| Države | Njemačka |
| Gradovi | Tübingen, Stuttgart, Heilbronn, Heidelberg, Mannheim |
| Hidrografija |
| Izvor   – aps. visina |  706 m |
| Ušće   – aps. visina |  ? m |
| Dužina | 367 km |
| Hidrologija |
| Sliv   – površina |  14 000 km² |
| Ulijeva se u | Rajnu kod Mannheima |
| Transport |
| Plovnost | Plochingena do Mannheima |

**Neckar** (alemanski:**Negger** ) je njemačka rijeka. Jedna je od najprometnijih i najznačajnijih vodenih prometnica Baden-Württemberga.

Izvor se nalazi u zaštićenom rezervatu prirode Schwenninger Moos blizu Villingen-Schwenningena na 706 m nadmorske visine. Utječe u Rajnu u Mannheimu na nadmorskoj visini od 95 m. Neckarov sliv obuhvaća oko 14.000 četvornih kilometara i uglavnom teče kroz središnji dio Baden-Württemberga a manjim djelom kroz Hessen.

Naziv Neckar je keltskog podrijetla, što znači *divlje vode*.
# Zastava Uzbekistana

Zastava Uzbekistana
**Zastava Uzbekistana** usvojena je 18. studenog 1991. godine. Postoji nekoliko teorija o simboličkom značenju zastave.

12 zvijezda predstavlja 12 administrativnih jedinica (vilajeta) Uzbekistana. Smatra se da plava traka predstavlja nebo, bijela pravdu, a zelena gostoljubivost. Dvije uske crvene trake predstavljaju snagu. Polumjesec predstavlja ili obnavljanje ili ponovno pojavljivanje zemlje nakon dugog boravka unutar Sovjetskog Saveza ili tradicionalni islamski simbol.

Po drugom objašnjenju, 12 zvijezda predstavlja ili 12 mjeseci ili 12 zodijačkih znakova; bijela traka predstavlja pamuk (glavnu poljoprivrednu kulturu), a polumjesec islam.

Po trećem objašnjenju; plava predstavlja vodu, bijela mir, a zelena prirodu, sa crvenim linijama životne sile koje spajaju ove komponente.

Kako je Uzbekistan službeno sekularna zemlja, sve boje ili detalji koji predstavljaju islam nisu priznati, a upitan je i polumjesec.

Inspirirana je zastavom Turske.
# Nacionalna himna Republike Uzbekistan

**Nacionalna himna Uzbekistana** je stvorena nakon nezavisnosti države 1991. godine tako je uzeta melodija stare Sovjetske himne, dok su rječi promjenjene to jest napisane od uzbečkog pjesnika Abdulla Aripova.

## Vanjske veze

* MP3 verzije Uzbečke himne Arhivirano 2008-09-14 na Wayback Machine-u
# Grb Uzbekistana

Grb Uzbekistana
**Grb Uzbekistana** usvojen je 2. jula 1992. Sličan je prethodnom grbu Uzbečke SSR. Srp i čekić zamijenjeni su pticom humo, simbolom sreće i ljubavi prema slobodi. Petokraku zvijezdu zamjenili su bijeli polumjesec i zvijezda na plavoj podlozi.

## Historijski grbovi

* Grb Uzbečke SSR

## Povezano

* Zastava Uzbekistana
# Baktrija

Drevna **Baktrija** i njeni gradovi
**Baktrija** (perz. بـلـخ: *Bâkhtriš*) ili **Baktrijana**, historijska regija koja se nalazila između planinskog masiva Hindukuša i rijeke Amu-Darje, većim dijelom u današnjem sjeveroistočnom Afganistanu, te Uzbekistanu i Tadžikistanu. Njena prijestolnica bio je grad Baktra (ili Balh).

Od sredine 6. vijeka pne. bila je pod Perzijskom Monarhijom odnosno pod kontrolom iranske dinastije Ahemenida, dok je dva vijeka kasnije osvaja Aleksandar Makedonski, poslije kojeg regijom vlada helenistička dinastija Seleukida. Smatra se kako je zoroastrizam rođen upravo u Baktriji.

Baktrija je dugo vremena prestavljala važno raskrižje između Orijenta i Zapadnog svijeta kako kopnene trgovine, tako i religije i umjetnosti. Nakon 7. vijeka se Islamizira i postaje dijelom novih muslimanskih monarhija.

Smatra se kako su današni Tadžici direktni potomci drevnih Baktrijaca.

## Reference

## Vanjske veze

* Baktrijsko zlato
* *Bactriane du Nord* - arheološka nalazišta Arhivirano 2011-05-26 na Wayback Machine-u
* Baktrija, Livius.org
* Enciklopedija Britannica: Baktrija
# Parti

*Za ostale upotrebe, pogledajte Parti (razvrstavanje).*
**Parti**, istočnoiranski narod koji se pod imenom **Parni** javlja kao jedno od tri plemena konfederacije Dahae. Odvojivši se od ostatka konfederacije, iz središnje Azije upadaju na područje Iranskog platoa (regija Partija), i osnivaju partsku državu pod vodstvom Arsaka I. Održala se od 247. pne. pa do 228. nove ere.

## Historija

Oko 3. stoljeća pne. Parti su se naselili u području koje su nazvali *Partija*, a koje se nalazilo na sjeveroistoku Kaspijskog mora. Uključeno je u XVI. satrapiju Perzijskog Carstva, a nakon osvajanja Aleksandra Velikoga prešlo je u ruke Seleukidima. Među većim gradovima bili su Hekatompil, Ktesifont i Seleukija. Parti nikad nisu potpuno napustili svoje korijene i nisu bili dobronamjerni prema helenizmu.

Dinastiju Arsakida zasnovao je Arsak I., koji se proglasio kraljem oko 250. godine pr. Kr. Njegovi su nasljednici bili Tiridat, koji je postavio za glavni grad Hekatompil (Hecatompylus), te Artaban I. i Fraat I..

S Mitridatom I. (otprilike 175.-138.), koji je uzeo titulu "kralja kraljeva", kraljevstvo Partije prostiralo se od Kaspijskog mora do Perzijskog zaljeva, uključujući Mediju, Perziju, Asiriju i Babiloniju.

Mitridat II. (otprilike 128.-88.) načinio je od Partije važnu tranzitnu zemlju na "Putu svile". Zbog sukoba s Tigranom, vladarom Armenije, povijest se Parta ispreplela s rimskom, a između dvije sile započeo je stoljetni sukob. General Surena pobijedio je Marka Krasa u bitci kod Carrhae (53. godine pr. Kr.). Nakon što je u borbama između Cezara i Pompeja ostao neutralan, podržao je kasnije Cezarove ubojice, ali ga je porazio Ventidije Bas (38.).

Fraat IV. (37.-2. godine pr. Kr.) odbio je Antonija 36. godine, a potom je tražio dogovor s Augustom. Vonona I., nakon što je postao kralj zahvaljujući Augustovoj podršci, naslijedio je Artaban III. (10.-40.), koji je na prijestolje Armenije postavio jednog od svojih sinova, isprovociravši tako Tiberijevu reakciju, koji je pokrenuo vojni pohod protiv njega. Hosroj (otprilike 107.-131.) više je puta bio pobjeđen od Trajana, koji je 116. na partsko prijestolje postavio Partamaspata. No, Hadrijan je naknadno morao vratiti Hosroju veći dio njegova teritorija (123.). Za vrijeme vladavine Vologeza III. (148.-191.) i Vologeza IV. (otprilike 191.-209.) kraljevstvo Parta napali su Rimljani, koji su povratili Armeniju. Artaban V. isposlovao je od Makrina (217.) povratak svoga brata Tiridata na armensko prijestolje; no, Perzijanac Artakserkso pokrenuo je pobunu u kojoj je Artaban ubijen (226.). Tako je začeto kraljevstvo Sasanida, čija je povijest dio one perzijske. U Armeniji je dinastija Arsakida nastavila vladati do 428. godine.

## Vanjske veze

* Parthian Geography Arhivirano 2008-02-17 na Wayback Machine-u
# Sasanidi

Dinastija **Sasanida** je naziv za vladare Sasanidske Monarhije od 224. do 651, kada je posljednji sasanidski šah, Jezdegerd III, pretrpio poraz u naletu arapskih osvajanja kalifata Omejida. Sasanidi su svoju državu zvali Iran ili Eranšaher/Iranšaher. Era Sasanida se smatra jednim od najvažnijih perioda u povijesti Irana, a njihovi vladari su koristili titulu šahanšaha tj. *Kralj kraljeva* pošto su guverneri provincija često nosili titulu kralj.

Perzijski vladari iz dinastije Sasanida redom su bili:

* Ardašir I (224. – 240.)
* Šapur I (također *Sapor*, *Sabuhr* itd..) (240. – 270./272.)
* Hormizd I (270./272. – 273.)
* Bahram I (također *Varam*) (273. – 276.)
* Bahram II (276. – 293.)
* Bahram III (293.)
* Narseh (293. – 302.)
* Hormizd II (302. – 309.)
* Šapur II (309. – 379.)
* Ardašir II (379. – 383.)
* Šapur III (383. – 388.)
* Bahram IV (388. – 399.)
* Jezdegerd I (također *Jazdgird*) (399. – 421.)
* Bahram V Gor (421. – 439.)
* Jezdegerd II (439. – 457.)
* Hormizd III (457. – 459.)
* Peroz I (459. – 484.)
* Balaš (484. – 488.)
* Kavad I (488. – 496. i 499. – 531.)
* Zamasp (496. – 499.)
* Hozroje I Anuširvan (531. – 579.)
* Hormizd IV (579. – 590.)
* Bahram Čobin (590. – 591.)
* Hozroje II Parviz (590. – 628.)
* Kavad II (628.)
* Ardašir III (628. – 630.)
* Šahrabaraz (630.)
* Boran Perzijska (630. – 631.)
* Azarmedukt (630./632.)
* Hozroje III (630.); samo u dijelu države
* Hormizd V (631. – 632.)
* Hozroje IV (631. – 633.)
* Jezdegerd III (632. – 651.)

**Primjedba**: Bahram Čobin i Šahrabaraz nisu potjecali iz dinastije Sasanida.

## Vanjske veze

* Umjetnost Sasanida
* Islamic Metalwork Nastavak umjetnosti Sasanida
# Mongoli

Pod pojmom **Mongoli** se, u užem smislu, podrazumijevaju pravi Mongoli, koji se jezično mogu grubo podijeliti na Istočne i Zapadne Mongole. U širem smislu, pod tim se nazivom podrazumijevaju i **mongolski narodi**, dakle, narodi koji govore nekim mongolskim jezikom. Oni pak, u pravilu, sami sebe nazivaju drugim imenima.

## Porijeklo imena

Ime "Mongol" potiče iz tunguskih jezika i znači "nepobjedivi". Nekada se odnosilo na jedno malo, beznačajno pleme koje je živjelo u srednjem toku rijeke Onon. Kasnije se, za vrijeme Džingis Kana u 13. stoljeću uobičajilo kao skupni naziv za cijeli narod.

## Današnje mongolske etničke skupine

U raznim državama u kojima žive pripadnici mongolskih naroda i etničkih skupina linije razgraničenja između "plemena" i "naroda" se jako razlikuju. U zemlji s najvećim brojem mongolskog stanovništva, Narodnoj Republici Kini Mongole smatraju jednim **narodom**. Timed-, Chahar-, Ordos-, Bargut-, Burjat- i Oirat- Mongoli se svi smatraju narodom Mongola. Uz njih, postoje i drugi narodi koji govore mongolskim jezicima, kao što su: Daur, Tu, Dongksiang, Bonar i dio naroda Jogur.
Oni se, kao što je rečeno, ne smatraju po nacionalnosti Mongolima, nego su samostalne nacionalnosti.

U državi Mongoliji žive tri plemena **istočnih Mongola** i jedno **zapadnih Mongola**.

I u Rusiji živi nekoliko skupina koje pripadaju istočnim i zapadnim Mongolima.

Narodi Moghol, Hazara i Aimak žive raspršeni i u Afganistanu i u Pakistanu.

Prema gore navedenom principu, u 2000 godini je u popisu stanovništva u Kini izbrojano 5,813.947 Mongola.

## Vanjske veze

* Ethnic groups of Mongolia
* Ethnic map of Mongolia
# Kuća cveća

Grob Josipa Broza Tita
Grob izbliza
**Kuća cveća** je mesto na kojem je sahranjen Josip Broz Tito, nekadašnji predsednik SFRJ. Tito je umro 4. maja 1980. godine, a Kuća cveća je otvorena za posetioce 1982. godine. Za 20 godina od otvaranja Kuće cveća pa do 2002. godine, to mesto je, prema evidenciji koju vode nadležni u Muzeju istorije Jugoslavije (nekadašnjem Muzeju revolucije u okviru kojega je Muzej "25. Maj"), posetilo 15,835.255 ljudi. Kuća cveća se nalazi u Muzeju Jugoslavije na beogradskom Dedinju u Srbiji.

Kuća cveća se takođe ne može nazvati mauzolejom u pravom smislu reči jer ona je zapravo adaptirana staklena bašta i kao takva u oficijelnom govoru 1980-ih proizvela je niz eufemizama koji su se koristili umesto neželjene reči grob. Konačno, i taj središnji element nikada nije bio zvanično nazivan riznicom – bio je to muzej i kao takav je otvoren za javnost.

## Vanjske veze

* Kuću cveća posetilo oko 20.000 ljudi 2004. godine Arhivirano 2007-09-27 na Wayback Machine-u
* Kuća cveća - Virtuelna šetnja Arhivirano 2012-03-07 na Wayback Machine-u