Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Mengistu Haile Mariam

|  |
| --- |
| Mengistu Haile Mariam |
|

---

Predsjednik i poglavar Etiopije
 |
| **Na dužnosti** 3 februar 1977. – 10 septembar 1987.
 |
| Prethodnik
 | Tafari Benti
 |
| Nasljednik
 | on sam kao predsjednik
 |
|

---

Predsjednik Etiopije
 |
| **Na dužnosti** 10 septembar 1987. – 21 maj 1991.
 |
| Predsjednik vlade
 | Fikre Selassie Wogderess Hailu Yimenu Tesfaye Dinka
 |
| Potpredsjednik
 | Tesfaye Gebre Kidan
 |
| Prethodnik
 | on sam
 |
| Nasljednik
 | Tesfaye Gebre Kidan
 |
|

---

Državni tajnik radničke stranke Etiopije
 |
| **Na dužnosti** 12 septembar 1984. – 21 maj 1991.
 |
| Prethodnik
 | uspostavljena pozicija
 |
| Nasljednik
 | pozicija ukinuta
 |
|

---

 |
| Rođen/a
 | 21. maja 1937.  (1937-05-21) Wolayita, Etiopija
 |
| Politička stranka
 | Etiopska radnička stranka
 |
| Suprug/a
 | Wubanchi Bishaw
 |
| Djeca
 | Temehert Tigest Andenet
 |

**Mengistu Haile Mariam** (amharski: መንግስቱ ኃይለ ማርያም?; rođen 21. maja 1937.) je etiopski političar koji je bio poglavar Etiopije od 1977. do 1991. Bio je predsjedavajući Derga, komunističke vojne hunte koja je vladala Etiopijom od 1977. do 1987., te predsjednik Narodne Demokratske Republike Etiopije od 1987. do 1991. Derg je preuzeo vlast tokom etiopske revolucije nakon što je svrgnut vladar Haile Selassie I 1974., što je bio kraj Salomonske dinastije koja je vladala državom od 13. stoljeća. Mengistu je proveo čistke suparnika te postao etiopskim diktatorom. Pokušao je modernizirati etiopsku feudalnu ekonomiju putem marksistički nadahnutih politika, kao što su nacionalizacija i raspodjela zemlje. Njegova krvava konsolidacija moći 1977.-1978. je poznata kao etiopski Crveni teror, a glavna su mu meta bili opozicija i civili nakon neuspješnog pokušaja atentata na njega septembra 1976. koji je provela Etiopska Narodna Revolucionarna Partija. (ENRP)

Unutarnja pobuna i vladina represija su okarakterizirali predsjedništvo Mengistua, a razdoblje Crvenog terora bila je bitka za dominaciju između Derga, ENRP-a i njihovih suparnika, Sve-etiopski Socijalistički Pokret, koji su se isprva priklonili Dergu. Istodobno, Etiopija je bila pod prijetnjom od invazije Somalije i gerilaca Narodnog oslobodilačkog fronta Eritreje koji su tražili da Eritreja postane nezavisna država, a koja je tada bila pokrajina Etiopije. Ogadenski rat 1977.-1978. oko sporne granice sa Somalijom je bio značajan zbog značajne uloge sovjetskih i kubanskih saveznika kako bi osigurali etiopsku pobjedu za Mengista. Katastrofalna glad 1983.-1985. skrenula je pozornost međunarodne zajednica na njegov režim.

Mengistu je pobjegao u Zimbabve maja 1991. nakon što se narodna skupština raspala i pozvala na prijelaznu vladu. Njegov je bijeg doveo do iznenadnog kraja etiopskog građanskog rata iste godine. Mengistu Haile Mariam još uvijek živi u Harare, Zimbabveu, gdje mu je zimbabvenska vlada dala azil iako se etiopski sud podignuo optužnicu protiv njega za razne zločine. Etiopski sud ga je naposljetku 2006. *in absentia* proglasio krivim za genocid. Procjene o broju umrlih za koje je odgovoran sežu od 500 000 do 2 000 000.

## Izvori
# Adama

| Adama Nazret
 |
| --- |
| Pogled na cestu Adis Abeba-Dire Dava koja prolazi kroz gradPogled na cestu Adis Abeba-Dire Dava koja prolazi kroz grad |
|  |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  Etiopija
 |
|  |
| **Visina** | 1,712
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2005.)
 |
|  - **Grad** | 228,623
 |
|  |
| **Pozivni broj** | 22
 |
| Karta
 |
| Adama Nazret
 |

**Adama** poznatija kao **Nazret** je grad u središnjoj Etiopiji, trenutno glavni grad regije Oromija, jedne od devet etničkih regija u zoni Misrak Šoa.

Grad leži na nadmorskoj visini od 1.712 m. između planina na zapadu i Velike rasjedne doline (Great Rift Valley) na istoku. Udaljen je oko 99 km jugoistočno od Adis Abebe na visini od 1.885 metara.

Prema podacima Središnje statističke agencije
Etiopije za 2005., Adama je imala 228.623 od čega 114.255 muškaraca i 114.368 žena.

## Karakteristike

Adama je važno prometno središte Etiopije, jer leži na magistralnoj cesti koja povezuje
Adis Abebu s Dire Davom. Velik broj kamiona koristi ovu prometnicu koja vodi do luka na Crvenom moru; Džibuti i Asab. Istina da se ova zadnja posljednjih godina više ne koristi, nakon Eritrejsko-etiopskog rata. Kroz grad prolazi i željeznička pruga Adis Abeba-Džibuti.
Grad je sjedište Univerziteta, prijašnje Više škole za nastavnike tehnike.

## Historija

Car Haile Selasije preimenovao je grad u biblijski Nazaret, pa se taj naziv koristio do kraja 20. vijeka. Gradu je 2000 godine, službeno vraćeno prvobitno
oromsko ime - Adama, iako se ime *Nazret*, još uvijek naširoko koristi.

Etiopska vlada je 2000 godine preselila regionalno administrativno središte iz [[Adis
Abeba|Adis Abebe]] u Adamu, što je izazvalo velike kontroverze.
Kritičari tog poteza (osobito Oromski separatisti) vjeruju kako je tim potezom vlada željela
umanjiti značenje Adis Abebe (*Finfinne* kako je oni zovu) za Oromiju. S druge pak strane, vlada tvrdi da je Adis Abeba loš odabir, jer se u njoj nebi mogle razvijati regionalne posebnosti; jezik, kultura i historija naroda Oromo. Oromo narodna demokratska organizacija, dio vladajuće koalicije EPRDF, službeno je objavila planove 10. juna 2005 da se administrativno središte regije Oromija vrati u glavni grad Adis Abebu (Finfinne)
Jedini komentari opozicije na tu najavu su da je premještanje administracije u Adamu bio veliki gubitak vremena i novca.

## Reference

## Bibliografija

* Briggs, Philip. *Guide to Ethiopia.* Old Saybrook, Connecticut: Globe Pequot Press, 1995. ISBN 1-56440-814-0 (`en`)

## Vanjske veze

* Adama Chamber of Commerce Arhivirano 2005-11-25 na Wayback Machine-u (`en`)
* Putni vodič vezan za temu Adama na Wikivodiču
# Adigrat

| Adigrat
 |
| --- |
| Ulica u AdigratuUlica u Adigratu |
|  |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  ETI
 |
|  |
| **Visina** | 2,457
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2005.)
 |
|  - **Grad** | 65,237
 |
|  |
| Karta
 |
| Adigrat
 |

**Adigrat** je grad sjevernoj Etiopiji, u Regiji Tigraj posljednji etiopski veći grad na granici s Eritrejom u Zoni Misrakavi, upravno središte worede Ganta Afeshum.

Grad leži na Etiopskoj visoravni na nadmorskoj visini od 2457 m, udaljen je oko 117 km od Mek'elea u pravcu sjevera, 41 km do granice s Eritrejom, te 843 km sjeverno od glavnog grada Adis Abebe.

U novije vrijeme 1992, u Adigratu je podignuta najveća farmaceutska tvrtka u Etiopiji - *Addis Pharmaceuticals*.

## Gradske znamenitosti

Adigrat ima ostatke dvaju dvoraca iz perioda Zemene Mesafint; jedan kojeg je posjedovao Dej Desta i drugi koji je bio posjed rasa Sebhata Aregavija. Ostale znamenitosti grada su:

* *Crkva Adigrat Chirkos* - iz 19. vijeka pored dvorca Dej Desta
* Katolička katedrala *Krista iskupitelja* koju su podigli Talijani 1916 uz pomoć etiopskog umjetnika AfeverkaTeklea
* *Talijansko vojno groblje* ( za 765 Talijana palih između 1935 - 1938

Katolička crkva Medhani Alem
## Historija

Adrigrat je počeo dobijati na važnosti kad ga je *ras Sabagadis* odabrao za svoje sjedište 1818, ali je odmah nakon njegove smrti izgubio značaj. Tako da je već u travnju 1842 kad ga je misionar *Johann Ludwig Krapf* posjetio, zapisao je da je "skoro cijeli u ruševinama", te da obližnje selo Kersaber "veće od Adigrata".

Za vrijeme Prvog talijansko-abesinskog rata, Talijani su okupirali Adigrat 25. marta 1895, i koristili ga kao bazu za prodor prema Mek'eleu. Nakon poraza u *Bitci kod Adve*, general Antonio Baldissera utvrdio se u Adigratu ali se nakon pregovora sa carem Menelikom II koji je ustrajao na predaji morao povući 18. maja 1896 godine.

Za Drugog talijansko-abesinskog rata Talijani su zauzeli Adigrat, bez ikakvog većeg otpora, odmah na početku rata 7. oktobra 1935 godine.
Adigrat su zauzeli pobunjenici 25. septembra 1943 za vrijeme *Pobune Vojane*, vladini funkcioneri su pobjegli u Eritreju.

Do 1970-ih, Adigrat je bio jedini etiopski grad na sjeveru koji je imao srednju školu istočno od Adve i sjeverno od Mek'elea.

## Stanovništvo

Prema podacima Središnje statističke agencije Etiopije -(CSA) za 2005., Adigrat je imao 65,237 stanovnika, od toga je 32,586 muškaraca i 32,651 žena.

## Reference

## Vanjske veze

* John Graham: "Tigray - Axum and Adua - Part 1" (Addis Tribune) (`en`)
# Arba Minč

| Arba Minč Gantar Minghi
 |
| --- |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  ETI
 |
|  |
| **Visina** | 1,285
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2005.)
 |
|  - **Grad** | 72,507
 |
|  |
| Karta
 |
| Arba Minč Gantar Minghi
 |

**Arba Minč** (amharski: *četrdeset izvora*, engleski: *Arba Minch*) je grad na jugu Etiopije, znan i po imenima **Gantar** i **Minghi**. Grad se nalazi u Zoni Semien Omo u Regiji Južnih naroda, narodnosti i etničkih grupa oko 500 kilometara južno od Adis Abebe, na nadmorskoj visini od 1285 metara.

## Osobine

Arba Minč je dobio ime po brojnim izvorima kojima obiluje, obilje vode povoljno djeluje na rast šuma u okolici grada. Smješten u podnožju zapadne strane Velike rasjedne doline (Great Rift Valley), Arba Minč se zapravo sastoji od dva grada; *Šeče*, dijela grada sa zgradama uprave i *Sikelije* 4 kilometra udaljenog stambeno poslovnog dijela grada. Istočno od Sikelije nalazi se ulaz u Nacionalni park Nečisar, koji se prostire na prevlaci između jezera Abaja na sjeveru i jezera Čamo na jugu.

Arba Minč je sjedište kraja poznatog po proizvodnji brojnog voća; manga, banana, naranača, jabuka, gvajava i ananasa, poznat je i po svojim brojnim ribnjacima. Grad je sjedište Sveučilišta i Etiopske evangeličke crkve Mekane Jesus. Ima novu Aerodrom - Arba Minč (ICAO kod HAAM, IATA kod AMH)

## Historija

Arba Minč počeo se razvijati kad je umjesto dotadašnje Čenče postao upravno sjedište bivše Pokrajine Gamu-Gofa. Novim etipskim ustavom iz 1995 to više nije, već je samo sjedište Zone Semien Omo.
Norveški Luterani otvorili su svoju misiju u Arba Minču 1970, ona je ubrzo osnovala trgovačku školu, misiju i školu preuzela je Etiopska evangelička crkva Mekane Jesus.

Na velikoj svečanosti 6. maja 1992 na kojoj je prisustvovao i etiopski premijer Tamirat Layne otvorena je tekstila tvornica u Arba Minču, ona će proizvoditi mješane tkanine od poliestera i pamuka.

## Stanovništvo

Prema podacima Središnje statističke agencije Etiopije -(CSA) za 2005., Arba Minč imao je ukupno 72,507 stanovnika, od toga je 36,296 bilo muškaraca, i 36,211 žena.

## Događanja

Arba Minč je mjesto održavanja tradicionalnog godišnjeg festivala *Tisuću zvijezde glazbe i plesa*, koji nastoji očuvati i razviti autoktone plesove, pjesme, umjetnost i kulturu, više od 50 naroda i narodnosti Regije Južnih naroda, narodnosti i etničkih grupa. Festival organizira lokalna organizacija Gughe, udruga za autoktonu umjetnost i glazbu, uz novčanu potporu američke organizacije *The Christensen Fund* iz Palo Alta u Kaliforniji.

## Reference

## Vanjske veze

* Fotografije iz Arba Minča
* Gughe, udruga za autoktonu umjetnost i glazbu Arhivirano 2008-07-04 na Wayback Machine-u (`en`)
# Asela

| Asela
 |
| --- |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  ETI
 |
|  |
| **Visina** | 2,430
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2005.)
 |
|  - **Grad** | 84,645
 |
|  |
| Karta
 |
| Asela
 |

**Asela** (engleski: Asella) je grad u središnjoj Etiopiji, u Regiji Oromija.
Grad leži na Etiopskoj visoravni na nadmorskoj visini od 2430 m, udaljen oko 162 km jugo-istočno od glavnog grada Adis Abebe. Asela je do ustavnih promjena 1995 i nove upravne podjele zemlje bila glavni grad Pokrajine Arsi, danas je upravno sjedište Zone Arsi (niža razina).
Grad ima *Aerodrom Asela* (IATA kod ALK),

## Stanovništvo

Prema podacima Središnje statističke agencije Etiopije -(CSA) za 2005. Asela je imala 84,645 stanovnika, od toga 40,552 muškaraca i 44,093 žena. Asela je najveći grad u woredi Tijo.

## Historija

Područje oko današnjeg grada Asele bilo je poprište krvavih sukoba krajem 19. vijeka, taj kraj zauzela je vojska iz Šoe 1882, kao odgovor na brutalnu agresiju plemena Arsi Oromo. Grad Asela počeo se oblikovati nešto prije Drugog talijansko-abesinskog rata. Nakon zauzeća Ansele, Talijani su Aselu uzdignuli u pokrajinsko upravno središte, ali kako su kratko vladali, nisu uspjeli podići puno objekata.
Aselu su oslobodile britanske jedinice 10. aprila 1941 i postavili štab brigade u gradu.

Odmah nakon drugog svjetskog rata 1946, švedski misionari položili su temelje za izgradnju bolnice i škole u Aseli, koje su dovršene tek 1966, uz pomoć vlade. Grad je zahvatila teška epidemija dizenterije tokom 1953, a u aprilu 1961 i velika najezda skakavaca.

Asela je grad iz kojeg potječu mnogi poznati etiopski atletičari, kao što su; Haile Gebrselassie, Kenenisa Bekele, Tirunesh Dibaba i Derartu Tulu.

## Reference
# Avasa

| Avasa
 |
| --- |
| Riblja tržnica u AvasiRiblja tržnica u Avasi |
|  |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  Etiopija
 |
|  |
| **Visina** | 1,708
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2008.)
 |
|  - **Grad** | 162,179
 |
|  - **Urbana gustoća** | 3,243
 |
|  |
| **Pozivni broj** | 46
 |
| Karta
 |
| Avasa
 |

**Avasa** (engleski: **Awassa**) je grad i woreda u središnjoj Etiopiji, na obalama jezera Avasa u Dolini velike rasjeline. Grad leži u zoni Sidama 270 km južno Adis Abebe, 130 km istočno od Soda, 75 km sjeverno od Dila te 1125 km sjeverno Nairobija, Avasa je glavni grad regije Južnih naroda, narodnosti i etničkih grupa. Preko Avase ide magistralna transafrička prometnica Kairo-Cape Town. Grad leži na nadmorskoj visini od 1708 metara.

Avasa je bio glavni grad bivše Pokrajine Sidamo od 1978 sve dok ta pokrajina nije rasformirana novim ustavom Etiopije 1995 godine.

Grad ima *Aerodrom Avasa* (ICAO kod HALA, IATA AWA), koji je otvoren 1988 godine. Najveće znamenitosti grada su crkva sv. Gabrijela i Stadion Kenema.
Ribarstvo je najznačajnija ekonomska djelatnost.

## Historija

Nakon demokratizacije Etiopije 1990-ih u Avasu su narasle tenzije, prvenstveno kod naroda Sidomo koji čine većinu stanovnika grada i koji žele više prava i sloboda.
Tako je septembru 1994 uhapšeno 194 članova Oslobodilačkog pokreta Sidamo (akronim SLM1) i zadržano u zatvoru u Avasu. Predsjednik SLM1, Woldeamanuel Dubale, pobjegao je Veliku Britaniju nakon neuspjelog pokušaja atentata na njega 1992

Neredi i nezadovoljstvo kulminirali su ponovno 24. marta 2002, kad su vladine snage sigurnosti otvorile vatru na demonstrante i pritom ubile 38 ljudi. Oni su protestirali protiv vladine odluke da se sjedište uprave za zonu Sidama izmjesti iz Avasa, a sam grad dobije status posebne upravne jedinice, poput grada Dire Dava.

## Demografija

Prema podacima Središnje statističke agencije
Etiopije za 2005., Avasa je imala ukupno 125,315, od kojih je 63,267 bilo muškaraca te 62,048 žena.

## Školstvo

Grad je sjedište Univerziteta Avasa, koji je osnovan 1999 spajanjem većeg broja viših škola koje su djelovale u gradu.

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice grada Arhivirano 2009-06-09 na Wayback Machine-u
# Debre Markos

| Debre Markos
 |
| --- |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  Etiopija
 |
|  |
| **Visina** | 2,446
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2005.)
 |
|  - **Grad** | 85,597
 |
|  |
| Karta
 |
| Debre Markos
 |

**Debre Markos** (starog imena **Mankorar**) je grad i woreda u središnjoj Etiopiji. Smješten je u zoni Misrak Godžam u regiji Amhari. Grad je ime dobio po svojoj katedrali *Debre Markos* koja je izgrađena 1869 godine i posvećena sv. Marku. Do reorganizacije pokrajine Godžam 1995 koja je uslijedila nakon usvajanja novog ustava Etiopije, Debre Markos bio je glavni Pokrajine Godžam.

Grad ima aerodrom (ICAO kod HADM, IATA DBM).

## Historija

Debre Markos bio je sjedište neguša Tekle Hajmanota od Godžama za vrijeme njegove vladavine krajem 19. vijeka. Veliki poznavatelj etiopske povijesti Richard Pankhurst navodi da se je tad broj stanovnika Debre Markosa "kretao od 40.000 (20.000) do svega 5.000 -6.000, to je ovislo o tome dali je neguša sa svojom vojskom u gradu ili na vojnom pohodu.
Njegovu palaču obnovio je njegov sin Haile Tekle Hajmanot 1926 u evropskom stilu. Debre Markos je 1935 godine imao poštu, telegraf i telefon.

Talijani su okupirali Debre Markos 20. maja 1936 Ubrzo je Godžam postao sjedište etiopskih partizanskih jedinica, tako da je grad uz neposrednu okolicu bio jedini dio Godžama gdje su Talijani stvarno imali vlast 1938. General Ugo Cavallero, je sa gotovo šezdeset tisuća vojnika i uz pomoć aviona i tenkova, pokušao bezuspješno slomiti otpor u maju te godine. Grad su oslobodile britanske jedinice uz podršku lokalnih partizana (arbenjoka) 3. aprila 1941

Debre Markos dobio je srednju školu 1957, to je bila jedna od prvih pokrajinskih škola u zemlji (od 9), te električnu struju 1960.

U Debre Markosu je u januaru 2007 počela izgradnja tvornice za proizvodnju prvih trolejbusa na 43 km², to je zajednički rusko-etiopski projekt, tvornica će proizvoditi do 500 trolejbusa godišnje za i zaposliti oko 5.000 radnika.

## Stanovništvo

Prema podacima Središnje statističke agencije Etiopije za 2005 Debre Markos je imao 85,597, od toga je 43,229 bilo muškaraca i 42,368 žena. Woreda Debre Markos ima 21.53 km², i gustoću naseljenosti od 3,975.70 1 km².
Tri najveće etničke skupine u gradu i woredi su Amharci (97.12%), Tigre (1.29%) i Oromci (0.67%), sve ostale etničke grupe imaju 0.92% stanovnika. Najveći broj stanovnika Debre Markosa su vjernici Etiopske tevahedo crkve njih 97.25%, 1.88% su muslimanima, te 0.81% protestanti.

## Reference
# Debre Zejit

| Debre Zejit
 |
| --- |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  ETI
 |
|  |
| **Visina** | 1,920
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2008.)
 |
|  - **Grad** | 165,222
 |
|  |
| Karta
 |
| Debre Zejit
 |

**Debre Zejit** (Geez: ደብረ ዘይት, oromifski: **Bišoftu**) je grad u središnjoj Etiopiji. Nalazi se u Zoni Misrak Šoa u Regiji Oromija, oko 44 km jugoistočno od Adis Abebe. Grad leži na 1920 metara nadmorske visine. Upravno je sjedište worede Adva Čukala.

## Historija

Debre Zejit se kao grad razvio tek nakon Drugog svjetskog rata, iz sela *Bišoftu* (do 1955 tako se i zvao). Naselje se počelo razvijati kad je talijansko poduzeće *Azienda Agraria di Biscioftu dell'Opera Nazionale per i Combattenti* na zemljištu od 15,000 ha, koje je inače bilo posjed cara Haile Selasija započelo izgradnju eksperimentalnog poljoprivrednog dobra decembra 1937 Za potrebe dobra izgrađeno je manje stambeno naselje sa upravnim i gospodarskim zgradama.

Nakon Drugog svjetskog rata Debre Zejit je odabran za sjedište obuke etiopske avijacije, 1946 došla je prva skupina od 19 švedskih instruktora pod vodsvom grofa Carla Gustafa von Rosena. Uz njihovu pomoć izgrađeni su objekti Centra za obuku pilota.

Nakon toga je 1956 uz veliku pomoć švedskih, norveških i
njemačkih Evangeličkih misionara osnovana *Srednja škola* (Evangelical College), a 1958 *Viša tehnička škola*, te 1963 i *Veterinarska škola* uz pomoć Ujedinjenih nacija.

U Debre Zejitu je car Haile Selasije, podigao svoj ljetnikovac koji se zvao *Fairfield*.

## Stanovništvo

Prema podacima Središnje statističke agencije Etiopije -(CSA) za 2005, Debre Zejit je imao 131,159 stanovnika, od toga 64,642 muškaraca i 66,517 žena.

Tri najveće etničke grupe u gradu su; Amharci (42.86%), Oromci (39.4%), Gurage (8.3%), sve ostale etničke grupe imaju 9.44%% stanovništva. amharski kao materinski jezik govori 71.95%, oromifu govori 20.12% a ostatak od 7.93% ostale manje jezike. Najveći broj stanovnika grada su vjernici Etiopske tevahedo Crkve, njih 87.87%, 6.93% su protestanti a 4.02% su katolici.

## Ekonomija

Najveći privredni objekt u gradu je Tvornica Gafat, koja proizvodi oružje i opremu za Etiopske oružane snage (između ostalog i automatsku jurišnu pušku AK-47 po sovjetskoj licenci). Ostali značajni pogoni u gradu su; Tvornica brašna i tjestenine Ada, Pasqua Giuseppe PLC, Tvornica kože Salmida, Ratson i Winrock International Ethiopia.

Od 1953 u gradu djeluje *Etipski Institut za poljoprivredu*

Grad ima velik *aerodrom - Harar Meda* (ICAO kod HAHM, IATA kod QHR) koji je i sjedište Etiopske ratne avijacije.

## Znamenitosti

Debre Zejit je zbog ugodne klime i lijepe okolice, poznato etiopsko ljetovalište, u samom gradu nalazi se pet vulkanskih jezera: Bišoftu, Hora (poznato ljubiteljima vodenih sportova i ptica), Bišoftu Guda, Koriftu i sezonsko jezero Čeleklaka.

Pored grada nalazi se planina Jerer, sa svojim jezerima Zeleni Krater i Hora Kiloli.

## Reference

## Vanjske veze

* Debre Zejit na portalu TravelPod
* Fotografije iz Debre Zejita
# Dembidolo

| Dembidolo Sajo
 |
| --- |
|  |
|  |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  Etiopija
 |
|  |
| **Visina** | 1,701- 1827
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2005.)
 |
|  - **Grad** | 35 065
 |
|  |
| Karta
 |
| Dembidolo Sajo
 |

**Dembidolo** ili **Dembi Dolo**, bivši **Sajo** je grad na zapadu Etiopije, u Regiji Oromija u Zoni Mirab Velega. Dembidolo je udaljen oko 614 km zapadno od glavnog grada Adis Abebe, oko 700 km zapadno od regionalnog središta Adame i oko 100 km sjevernije od Gambele najvećeg grada u svojoj blizini. Dembidolo leži na nadmorskoj visini od 1,701 - 1827 metara, i najveći je grad u woredi Sajo.

Dembidolo ima aerodrom (ICAO kod HADD, IATA kod DEM).

Dembidolo je poznat u Etiopiji po svojim zlatarima, i tedžu (vrsti medovine).

## Historija

Izvorno se grad zvao Sajo, i bio je sjedište polunezavisnog kraljevstva, koje se prostiralo u području oko grada nakon 1900te, od 1920 Sajo je bio sjedište guvernera za ovaj dio jugozapadne Etiopije, sve do talijanske okupacije Etiopije nakon Drugog talijansko-abesinskog rata. Za vrijeme tog razdoblja Dembidolo je postao *velik komercijalni centar za trgovinu kavom*, ali i voskom i kožom, koje su se iz Dembidola izvozile preko Sudana u evropske zemlje. Tako se 1930-ih godišnje izvozilo po 500.000 kg kave u zrnu.

Posljednja vojna akcija Oromskog oslobodilačkog fronta (OLF) prije propasti vojnog režima Derg zbila se u Dembidolu 1991. godine, u njoj je ubijeno više od 700 vladinih vojnika. Nakon te akcije, OLF je preuzeo nadzor nad Dembidolom i njegovom okolicom. Međutim, kada je OLF nakon toga želio proširiti svoju vlast na cijelu Regiju Oromija sukobio se sa rivalskim pokretom Oromskom narodnom demokratskom organizacijom, koja je uspjela osigurati podršku vladajuće Tigrajske narodno oslobodilačke fronte. Zbog sukoba oko vladanja, OLF se povukao iz vlade 1992. godine, što se dugoročno pokazalo kao katastrofalno loša odluka za OLF, jer su izgubili vlast i u Dembidolu i morali pobjeći iz grada u egzil.

## Stanovništvo

Prema podacima Središnje statističke agencije Etiopije -(CSA) za 2005 grad Dembidolo imao je 35,065 stanovnika, od toga 18,129 muškaraca i 16,936 žena.

## Reference