Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Uzbeci

| Uzbeci
 |
| --- |
| Ukupno pripadnika |
|
od 23 - 29 milijuna (procjena) |
| Značajna područja naseljavanja |
|  Uzbekistan 21,900.000  |
|

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Afganistan | 2,900.000 |  |
|  Tadžikistan | 1,100.000 |  |
|  Kirgistan | 740.000 |  |
|  Kazahstan | 371.000 |  |
|  Turkmenistan | 260.000 |  |
|  Rusija | 126.000 |  |
|  Kina | 14.800 |  |
|  Ukrajina | 13.000 |  |
|  Velika Britanija | 521 |  |

 |
| Jezik
 |
| uzbečki jezik
 |
| Vjera
 |
| većina muslimani (suniti) |
| Povezane etničke grupe
 |
| turkijski narodi
 |

**Uzbeci** (uzbečki: *O‘zbek*) su turkijski narod koji većinom živi u Centralnoj Aziji odnosno u svojoj matičnoj državi Uzbekistanu i susjednim državama.

## Ime

Porijeklo imena Uzbeka još nije u potpunosti jasno te postoji nekoliko teza. Jedna teze kaže da da su dobili ime po eponimu sultana Uzbek-kana, poznatoga i kao Uzbeg ili Ozbeg koji je bio najduže vladajući kan vladao je 1313. do 1341. godine. Druga kaže da ime znači "samostalni" ili "sam svoj gospodar", iz riječi O'z (sam) i Bek (titula u plemstvu). Suvremena autohtoni izvori obično se koriste pojam uzbek da se odnosi na "ruralna seljaka" i "nomada".

## Historija

Uzbečka djeca 2006. godina
Potomci su starih iranskih plemena (Sogdijanaca, Horezmijaca, Masegeta i Saka) koji su se miješali sa turkijskim nomadskim narodima. Kao narod formirali su se u periodu od 15. do 16. vijeka. Zavladavši Centralnom Azijom u 16. vijeku napuštaju nomadski način života. Bave se zemljoradnjom većinom uzgojem pamuka, te stočarstvom uzgojom ovaca, koza, goveda, deva, konja i mazgi. Uzbeci govore uzbečkim jezikom koji je dio turkijskih odnosno altajskih jezika.

## Populacija

Prema procjenama Uzbeka ima od 23 do 29 milijuna, od toga u Uzbekistanu 21,900.000 milijuna, druga zemlja po brojnosti Uzbeka je Afganistan u kojem ih živi 2,9 milijuna, zatim slijede Tadžikistan sa 1,100.000, Kirgistan sa 740.000, Kazahstan sa 371.000, Turkmenistan sa 260.000, Rusija sa 126.000. U Kineskoj pokrajini Xinjiang živi 14.800 Uzbeka, u Ukrajini ih ima 13.000. Uzbeci još žive u Iranu, Turskoj, Sjevernoj Americi i Zapadnoj Europi.

## Religija

Bibi Honum džamija u Samarkandu
Uzbeci su pretežno muslimani suniti koji svoju vjeru uče prema hanefijskom mezhebu koji je jedan od četiri pravne škole u sunitskom islamu, ali postoje razlike između sjevernih i južnih Uzbeka. Većina Uzbeks iz bivšeg SSSR-a u praksi religiju shvaća liberalnije zbog službene sovjetske politike ateizma, dok Uzbeci u Afganistanu i drugim zemljama na jugu su ostali više konzervativne pristalice. Međutim nakon neovisnosti Uzbekistana 1991. godine došlo je do islamskog preporoda među stanovništvom.

## Izvor

## Vanjske veze

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala o temi: **Uzbeci** |
# Kokand

| Kokand Qo‘qon |
| --- |
| Kanova plača |
| KokandPoložaj u Uzbekistanu |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| Opći podaci |
| Zemlja |  Uzbekistan |
| Provincija | Fergana |
|  • Nadmorska visina | 409 |
| Stanovništvo (1999) |
|  • Ukupno | 192,500 |

**Kokand** (uzbečki: **Qo‘qon**; tadžički: Хӯқанд; perzijski: خوقند‎; čagatajski: خوقند; ruski: Коканд) je grad u provinciji Fergana u istočnom Uzbekistanu, smješten na jugozapadnom rubu Ferganske doline. Ima 192.500 stanovnika (po procjenama iz 1999. godine). Kokand se nalazi 228 km jugoistoično od Taškenta, 115 km zapadno od Andidžana i 88 km zapadno od Fergane. Ima nadimak “Grad vjetrova”, a ponekad se zove i “Grad vepra". Smješten je na ﻿ / ﻿ na nadmorskoj visini od 409 metra.

Kokand se nalazi na raskršću drevnih trgovačkih puteva, te spaja dvije važne rute kroz Fergansku dolinu, jednu koja kroz planine vodi na sjeverozapad prema Taškentu, i druge na zapad kroz Khujand. Zbog toga je Kokand je najvažnije transportno središte Ferganske doline.

## Vanjske veze

* Official city portal of Kokand Arhivirano 2016-01-11 na Wayback Machine-u
* Open Street Map
# Panturkizam

Mapa regiona gde se govori turskim jezikom
**Panturkizam** je ideologija koja ima za cilj ujedenjenje svih Turaka i naroda koji govore turkijskim jezicima kao i teritorija na kojima oni žive. Nastao je oko 1880. godine među turskim intelektualcima u tadašnjoj Ruskoj Imperiji, sa ciljem kulturnog i političkog ujedinjenje svih turaka sa prostora tadašnjeg Osmanskog carstva, Rusije, Kine, Irana, Avganistana.

Ideologija pokreta koji teži stvaranju Velike Turske naziva se u literaturi panturkizam.

Jedan od najznačajnijih ranih eksponenata panturcizma je Enver Paša, Otomanski Ministar rata tokom Prvog svetskog rata i jedan od lidera borbe protiv Ruske Imperije i Sovjetske vladavine u Centralnoj Aziji.

Znašajna epizoda u istoriji panturcizma odigrala se tokom Drugog svetskog rata, kada su nacisti pokušali da potkopaju sovjetsko jedinstvo pod zastavom panturcizma u borbi sa SSSR-om. Nemački pokušaji, međutim, nisu dali značajne rezultate.

## Genocid nad Jermenima

Panturcizam je bio osnovna ideologija i povod za genocid nad Jermenima koji je 1915. godine sproveden pod upravom Enver paše sa ciljem da se uklone ne-turske i ne-muslimanske manjine iz Osmanskog carstva u cilju stvaranja velikoturske države.

## Grčki genocid

**Grčki genocid** je termin koji se koristi od strane nekih akademika a odnosi se na sudbinu Grka u Otomanskom carstvu tokom i nakon Prvog svetskog rata (1914-1923). Kao i Jermeni i Asirci, Grci su bili podvrgnuti raznim oblicima progona, uključujući masakre, proterivanja. Procenjuje se da je na stotine hiljada Grka umrlo tokom ovog perioda kao rezultat progona i masakra otomanskih vlasti.

## Genocid nad Jermenima, Asircima i Kurdima

Pored jermenskog i grčkog genocida, pan-turski Mladoturski režim u Otomanskom carstvu sprovodio je genocid i nad asirskim i kurdskim stanovništvom.

Panturcizam i turska nacionalistička istoriografija je korišćena da se potpuno negira identitet Jermena i Kurda. U isto vreme, razne revizionističke tvrdnje su napravljene na drevnim narodima u regionu i šire.

## Literatura

* Jacob M. Landau. *Pan-Turkism: From Irredentism to Cooperation*. Hurst, 1995. ISBN 1-85065-269-4
* Enciklopedija britanika
* Jacob M. Landau, "Radical Politics in Modern Turkey", BRILL, 1974.
* Robert F. Melson, "The Armenian Genocide" in Kevin Reilly (Editor), Stephen Kaufman (Editor), Angela Bodino (Editor) "Racism: A Global Reader (Sources and Studies in World History)", M.E. Sharpe 2003. str 278.
* Kieser, Hans-Lukas (2006). Turkey beyond nationalism: towards post-nationalist identities. I. B. Tauris. pp. 19. ISBN 1-84511-141-9
* Geraci, Robert P. (2001). Window on the East: National and Imperial Identities in Late Tsarist Russia. Cornell University Press. str. 278. ISBN 978-0-8014-3422-8
# Islam Karimov

|  |
| --- |
| Islam Karimov |
|
 |
| Biografija |
| Datum rođenja
 | (1938-januara-30)30. januara 1938.
 |
| Mesto rođenja
 | Samarkand (Uzbečka SSR)
 |
| Datum smrti
 | 2. septembra 2016.
 |
| Mesto smrti
 | Taškent ( Uzbekistan)
 |
| Državljanstvo
 |  Uzbekistan
 |
| Veroispovest
 | Sunitski islam
 |
| Politička partija
 | Liberalno demokratska partija Uzbekistana (2007-2016)  ranije: NDPU (1991-2007) KPSS (1961-1991)
 |
| Supružnik
 | Tatjana Karimova
 |
| Potomstvo
 | Gulnara i Lola
 |
| Profesija
 | inženjer mehanike, ekonomista
 |
| Mandat(i) |
| 1. predsednik Uzbekistana
 |
| 24. marta 1990 — 2. septembar 2016
 |
| Prethodnik
 | niko
 |
| Naslednik
 | (vd.) Nigmatila Juldašev
 |
| uredi  |

**Islam Abduganijevič Karimov** (uzbečki: Islom Abduganiyevich Karimov, Ислом Абдуғанийевич Каримов; Samarkand, 30. januar 1938 - Taškent, 2. septembar 2016) je bio predsednik Uzbekistana od marta 1990. do septembra 2016.

Ranije je bio prvi sekretar Centralnog komiteta Komunističke partije Uzbečke Sovjetske Socijalističke Republike od 1989. do 1990. kao i predsednik saveta ministara Uzbečke SSR od 1990. do 1991. Aprila 2015. na predsedničkim izborima dobio je četvrti mandat za predsednika Uzbekistana.

Karimov je oženjen ekonomisticom Tatjanom s kojom ima dvije kćeri i tri unuka.

## Vanjske veze

* Biografija Islama Karimova na ruskom jeziku
# Tulipanska revolucija

**Tulipanska revolucija** ili **revolucija lala** je naziv za događaje u Kirgistanu koji su početkom 2005. doveli do smjene vlasti tadašnjeg predsjednika Askara Akajeva. Povod su bili parlamentarni izbori održani 28. februara i 13. marta na kojima je, prema službenim rezultatima, pobijedila vladajuća stranka, ali opozicija to nije htjela prihvatiti, smatrajući rezultate lažiranima. U mnogim dijelovima zemlje su izbile demonstracije koje su kulminirale 24. marta u glavnom gradu Biškeka i natjerale Akajeva da pobjegne iz zemlje. Vlast je preuzeo opozicijski vođa Kurmanbek Bakijev. Ti se događaji zbog niza detalja smatraju dijelom obojenih revolucija.

## Povezano

* Revolucija u Kirgistanu

## Vanjske veze

* Kyrgyzstan: Revolution Revisited - a look back on what has happened over the last eighteen months since the Tulip Revolution
* Photos from Elena Skochilo, blogger and photojournalist
* CONSTITUTION of the Kyrgyz Republic Arhivirano 2007-06-27 na Wayback Machine-u
*  Arhivirano 2005-03-28 na Wayback Machine-u
*  Arhivirano 2005-12-11 na Wayback Machine-u
* Q&A: Kyrgyzstan’s Rebellion from the Council on Foreign Relations
* Revolution Headlines Blog Arhivirano 2005-04-07 na Wayback Machine-u
* Audio Slideshow about the Tulip RevolutionArhivirano 2012-02-29 na Wayback Machine-u from The Common Language Project
* Kyrgyzstan's Tulip Revolution wilts - Dilip Hiro, *The Guardian*
# Tadžici

**Tadžici** pripadaju jednoj od glavnih etničkih skupina srednje Azije, a žive prvenstveno u Avganistanu, Tadžikistanu, Uzbekistanu, Iranu, Pakistanu i kineskoj provinciji Xinjiang.

Potječu od drevnih iranskih plemena srednje Azije. Po vjeri su većinom sunitski, manjinom šiitski muslimani. Bave se poglavito zemljoradnjom i uzgojem ovaca; vješti su drvorezbari. Narodna im je nošnja bogato izvezena.

## Jezik

Jezik Tadžika je perzijski, poznat kao dari. Tadžički dijalekt je poznat kao tadžiki.

## Literatura

* Dupree, Louis. *Afghanistan*. Princeton: Princeton University Press, 1980
* Jawad, Nassim, *Afghanistan: A Nation of Minorities*, London: Minority Rights Group, 1992, ISBN 0-946690-76-6.
* *World Almanac and Book of Facts 2003*, ISBN 0-88687-882-9.
* Gawarjon [Gāo Ěrqiāng 高尔锵] (ed.): *Tǎjíkè-Hàn cídiǎn* 塔吉克汉词典. *Tujik ziv – Hanzu ziv lughot* (Tajik-Chinese dictionary; Chengdu, Sichuan minzu chubanshe 1996).

## Vanjske veze

* Uzbekistan: Ethnic Composition And Discrimination Arhivirano 2005-03-10 na Wayback Machine-u
* Khorasan: History Of The Tajik Nation
* "Central Asian Jews." from *The Red Book of the Peoples of the Russian Empire.*
* The Tajik ethnic minority (China) (government website, in English)
* Ethnologue statistics on Eastern Farsi speakers. Statistics regarding Tajiki speakers.
* Geographic distribution of Tajiks world-wide
# Tatari

| Tatari татарлар татары |
| --- |
|   |
| Ruslan Čagajev • Sofija Gubaidulina • Şihabetdin Märcani |
| Ukupna populacija |
|
oko 6 800 000

 |
| Regioni sa značajnim brojem pripadnika |
|

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Rusija | **5 554 601** |  |
|  Uzbekistan | 467 829 |  |
|  Kazahstan | 203 371 |  |
|  Ukrajina | 73 304 |  |

 |
| Jezik/ci |
|
tatarski i ruski |
| Religija |
|
Sunitski islam i Ruska pravoslavna crkva |

**Tatari** (tatarski: *татарлар*, ruski: *татары*) su turkijski narod koji pretežno živi u Rusiji. Tatari su većinom islamske religije, a govore tatarskim jezikom, koji spada u turkijsku jezičnu porodicu.

Tatara ukupno ima oko 7,811.000, od toga u Rusiji 5,796.000 (Tatarstan), a u Uzbekistanu 1,020.000.

## Povezano

* Turkijski narodi
* Tatarstan

## Izvori

## Vanjske veze

* Tatars in Congress Library (1989)
* The Origins of the Volga Tatars
# Karakalpaci

| Karakalpaci
Qaraqalpaqlar ili қарақалпақлар |
| --- |
|  |
|  |
| Ukupno pripadnika |
|
620,000 |
| Značajna područja naseljavanja |
|

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Karakalpakstan |  |  |

 |

**Karakalpaci** su turkijski narod koji najvećim svojim dijelom je nastanjen na području Uzbekistana, točnije u njegovoj autonomnoj republici Karakalpačkoj, u kojoj, zajedno sa srodnim Kazacima čine 60% stanovništva.

Karakalpaci su većinom islamske vjeroispovijedi, a govore karakalpačkim jezikom, koji spada u turkijsku skupinu altajske jezične porodice.

Ukupno ih ima oko 620,000, od toga u Uzbečkoj 518 301.

*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
# Građanski rat u Tadžikistanu

**Građanski rat u Tadžikistanu** (tadž. *Ҷangi šaҳrvandii Toҷikiston*) je počeo u maju 1992, kada su se etničke grupe iz oblasti Garm i Gorno-Badakšan, koje su osećale da nisu adekvatno predstavljene u vlasti podigle protiv vlade predsednika Emomalija Rahmanova, u kojoj su dominirali ljudi iz oblasti gradova Lenjinabada i Kuljaba. Politički, nepovezane grupe su predstavljali liberalni demokratski reformisti i islamisti, koji su se zajedno borili i kasnije organizovali pod zastavom Ujedinjene tadžičke opozicije (UTO). Do juna 1997, pedeset do sto hiljada ljudi je ubijeno.

Predsednik Rahmonov, vođa UTO, Sajid Abduloh Nuri, i specijalni predstavnik generalnog sekretara Ujedinjenih nacija Gerd Berem su potpisali *Opšti sporazum o uspostavljanju mira i nacionalne sloge u Tadžikistanu* i *Moskovski protokol* 27. juna 1997, u Moskvi, Rusija, čime je okončan rat.

## Povezano

* Tadžikistan

## Reference

## Literatura

* Monica Whitlock. *Land Beyond the River: The Untold Story of Central Asia*, St. Martin's Press, 2003, ISBN 0-312-27727-X
* Shahram Akbarzadeh. *Why did nationalism fail in Tajikistan?*, Europe-Asia Studies, 1996.
* Mohammad-Reza Djalili, Frédéric Grare, and Shirin Akiner. *Tajikistan: The Trials of Independence*, St. Martin's Press, Richmond, UK: Curzon, 1997.
* Roy, Olivier. *The New Central Asia, the Creation of Nations*. London: I. B. Tauris, 2000.
* Rashid, Ahmed. "Jihad: The Rise of Militant Islam in Central Asia." London: Yale University Press, 2002

## Vanjske veze

* (`ru`)/(`en`) Ključni tekstovi sporazuma u mirovnom procesu u Tadžikistanu Arhivirano 2009-07-18 na Wayback Machine-u
* Tadžikistan: Opozicija kritikuje plan Dušanbea za Komisiju Arhivirano 2007-09-30 na Wayback Machine-u
* Tadžikistan: Dva ruska vojnika ubijena Arhivirano 2007-09-30 na Wayback Machine-u
* Tadžikistan: Sekularni -- a ne šerijatski -- zakon pobeđuje u istočnim planinama Arhivirano 2007-09-30 na Wayback Machine-u
* Građanski rat u Tadžikistanu 1992-1994 Arhivirano 2010-01-03 na Wayback Machine-u
# Luk

**Luk** može označavati:

* luk (muzika)
* luk (arhitektura)
* luk (biljka)
* luk (oružje)
* luk (matematika)
* luk (oblik)
* Luk (Merilend)
* *Luk* (film)
# Mrkva

| Mrkva
 |
| --- |
|  |
| {{{slika\_opis}}}
 |
| Naučna klasifikacija
 |
| Carstvo:
 | Plantae  |
| Divizija:
 | Magnoliophyta  |
| Razred:
 | Magnoliopsida  |
| Red:
 | Apiales  |
| Porodica:
 | Apiaceae  |
| Rod:
 | Daucus  |
| Vrsta:
 | D. carota  |
| Dvojni naziv
 |
| *carota* L. |

**Mrkva** ili **šargarepa** (*Daucus carota* L. *ssp. sativus*) je dvogodišnja povrtna biljka, narodnih naziva merlin, koren, žuta repa, mrkvač.

## Opis biljke

Divlji oblik mrkve ima vretenast, bijel i žilav korijen iz kojeg izbija grubo dlakava do 1 metar visoka i razgranjena stabljika. Pripadnici roda imaju pretežno dvospolne cvjetove. Sije se u rano proljeće, te tijekom ljeta i jeseni naraste 20–40 cm u visinu, a cvijeta tek sljedeće godine. Cvijetovi su joj bijeli, skupljeni u štitaste cvatove. Mrkva je obično narančaste boje, no može biti bijela, žuta, crvenkastosmeđa i sl.

Mrkva se koristi svježa, kuhana, konzervirana, sjeckana suha (kao začin). U Portugalu se od mrkve pravi specijalitet u obliku džema.

## Povijest i rasprostranjenost

Rod obuhvaća oko 60 vrsta, a napoznatija je obična ili žuta mrkva (D. carota), koja u prirodi i u uzgoju ima veliki broj podvrsta. D. carota je i najrasprostranjena na Zemlji.

Divlje mrkve rastu u Euroaziji, dok se domaće uzgajaju u mnogim dijelovima svijeta.

## Ljekovito djelovanje

U Starom vijeku mrkva je bila korištena kao ljekovita biljka, i najčešće se koristio vretenasto zadebljenje vrsta koje su bile crvene ili žućkaste boje: ovi korijeni sadržavaju znatne količine vitamina A, B, i C te raznih minerala. Mrkve još sadrže alkaloide, eterična ulja, masna ulja, organske kiseline. Listovi mrkve sadrže manita, daucina, eterična ulja i pirolidina.

## Galerija

* Mrkve različitih boja
* Cvijet mrkve
* Daucus carota subsp. maximus - Museum

## Vanjske veze
# Hrvanje

Starogrčki rvači (pankratijasti).
**Hrvanje** ili **rvanje** u užem smislu označava naziv za sportsku borbu između dvojice takmičara s ciljem da se protivnik obori s pomoću zahvata ruku i uopće snagom mišića, a bez udaranja.

Rvanje je jedan od najstarijih i najpopularnijih sportova. Od godine 708. pne. postalo je dijelom drevnih Olimpijskih igara. Stari Grci su fuzijom rvanja i boksa stvorili posebnu disciplinu zvanu pankration.

Rvanje se najčešće dijeli po stilovima:

* grčko-rimski, u kome su zabranjeni zahvati ispod pojasa i;
* slobodni, u kome su zahvati ispod pojasa dopušteni.

Danas su dosta popularne forme rvanja japanski sumo i američki *catch wrestling*.

## Povezano

* pankration
# Ruslan Čagajev

| Ruslan Čagajev
 |
| --- |
|   |
| Biografski podaci
 |
| Rođenje
 | 19. listopada 1978.  Andijon, Uzbekistan (tada  Sovjetski Savez) |
| Nadimci
 | *Bijeli Tyson* |
| Nacionalnost
 | Tatarin
 |
| Državljanstvo
 |  sovjetsko (1978–1991)  uzbekistansko
 |
| Boksačka karijera
 |
| Država
 |  Uzbekistan
 |
| Profesionalna karijera | 1997. –
 |
| Visina
 | 1.85m
 |
| Raspon
 | 1.88m
 |
| Kategorija
 | teška
 |
| Stav
 | *southpaw* |
| Profesionalne titule
 |
|
* Boksački prvak na Azijskim igrama u teškoj kategoriji (1998)
* WBA svjetski prvak u teškoj kategoriji (2007–2008, 2008–2009, 2014-)

 |
| Amaterske titule
 |
| * Svjetski prvak u teškoj kategoriji (2001)
 |
| Statistika
 |
|

|  | Σ | P | I | N | BB |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Σ | KO |
| Pro. | 37
 | 34
 | 24
 | 2
 | 1
 | 0
 |

 |

**Ruslan Čagajev** (tatarski: Руслан Шамил улы Чагаев / *Ruslan Şamil ulı Çağaev*; ruski: Руслан Шамилович Чагаев) je uzbekistanski WBA teškaški bokserski šampion koji je po etničkoj pripadnosti Tatar. Kao amaterski bokser osvojio je azijsko i svjetsko prvenstvo u teškoj kategoriji. 2007. je odlukom žiria osvojio WBA naslov pobjedivši Nikolaja Sergejevića Valujema te je tako postao prva osoba iz Azije sa tom titulom.

## Vanjske veze

* službena stranica Arhivirano 2011-07-19 na Wayback Machine-u
# Lista gradova u Uzbekistanu

|  |
| --- |
| **Gradovi u Uzbekistanu** |
| **Rang** | **Ime** | **Stanovništvo** | **Provincija** |
| **Popis stanovništva u 1989** | **Procjena u 2006** |
| 1. | Taškent | 2 079.000 | 1 967 879 | Taškent
 |
| 2. | Namangan | 308 000 | 439 359 | Namangan
 |
| 3. | Andidžan | 293 000 | 319 995 | Andijon
 |
| 4. | Samarkand | 367 000 | 315 939 | Szamarkand
 |
| 5. | Buxoro | 224 000 | 248 359 | Buxoro
 |
| 6. | Nukus | 169 000 | 235 306 | Karakalpakstan
 |
| 7. | Qarshi | 160 000 | 226 905 | Qashqadaryo
 |
| 8. | Qo‘qon | 175 000 | 187 226 | Farg‘ona
 |
| 9. | Chirchiq | 159 000 | 168 107 | Taskent
 |
| 10. | Farg‘ona | 198 000 | 162 928 | Farg‘ona
 |
| 11. | Jizzax | 107 000 | 156 063 | Jizzax
 |
| 12. | Urganch | 128 000 | 151 199 | Horesmia
 |
| 13. | Termiz | 83 000 | 143 824 | Surxondaryo
 |
| 14. | Marg‘ilon | 125 000 | 133 250 | Ferghana
 |
| 15. | Navoiy | 109 000 | 130 799 | Navoiy
 |
| 16. | Angren | 131 000 | 127 115 | Taskent
 |
| 17. | Olmaliq | 116 000 | 121 029 | Taskent
 |
| 18. | Bekobod | 82 700 | 86 512 | Taskent
 |
| 19. | Xo‘jayli | 59 500 | 74 668 | Karakalpakstan
 |
| 20. | Denov | 46 900 | 71 089 | Surxondaryo
 |
| 21. | Shahrixon | 45 200 | 66 210 | Andijon
 |
| 22. | Chust | 46 400 | 65 952 | Namangan
 |
| 23. | Zarafshon | 46. 00 | 64 433 | Navoiy
 |
| 24. | Kogon | 48 000 | 63 928 | Buxoro
 |
| 25. | Koson | 40 700 | 60 743 | Qashqadaryo
 |
| 26. | Qo‘ng‘irot | n.a. | 59 892 | Karakalpakisztán köztársaság
 |
| 27. | Kattaqo‘rg‘on | 59 000 | 59 138 | Szamarkand
 |
| 28. | Taxiatosh | 43 000 | 58 690 | Karakalpakisztán köztársaság
 |
| 29. | Šahrisabz | 53 000 | 58 101 | Qashqadaryo
 |
| 30. | Asaka | 43 000 | 57 405 | Andijon
 |
| 31. | Hiva | 40 000 | 56 389 | Horesmia
 |
| 32. | Guliston | 54 400 | 53 528 | Sirdaryo
 |
| 33. | Beruniy | 37 800 | 51 592 | Karakalpakisztán köztársaság
 |
| 34. | Chortoq | 35 600 | 50 601 | Namangan
 |
| 35. | To‘rtko‘l | 36 300 | 49 545 | Karakalpakisztán köztársaság
 |
| 36. | Urgut | 37 100 | 47 841 | Szamarkand
 |
| 37. | Kosonsoy | 31 200 | 44 347 | Namangan
 |
| 38. | Yangiyo‘l | 58 300 | 43 370 | Taskent
 |
| 39. | Kitob | 28 600 | 42 684 | Qashqadaryo
 |
| 40. | G‘ijduvon | 30 500 | 41 604 | Buxoro
 |
| 41. | Xonqa | 29 000 | 40 882 | Horesmia
 |
# Baškirija

**Republika BaškirijaРеспу́блика Башкортостан, Башки́рияБашҡортоста́н Респу́бликаһы**

|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
| Zastava Baškirije
 | Grb Baškirije
 |

 |
|  Geografski položaj federalnog subjekta u Ruskoj Federaciji
 |
| **Glavni grad** | Ufa
 |
| **Površina**
- ukupno
- % vode

 | 30. po veličini
- 143.600 km²
- zanemarivo

 |
| **Stanovništvo**
- Ukupno
- Gustoća

 | 7. po veličini
- 4.104.336 (2002.)
- 28/km²

 |
| **Politički status** | [[{{{pol stat poveznica}}}|Republika]]
 |
| **Federalni okrug** | [[{{{federalni okrug}}} federalni okrug|Privolški]]
 |
| **Privredna regija** | Uralska
 |
| **Službeni jezici** | ruski, baškirski
 |
| **Predsjednik (*Президент*)** | Murtaza Gubaidullovič Rahimov (*Муртаза́ Губайду́ллович Рахи́мов*) (*Мортаҙа Ғөбәйдулла улы Рәхимов*)
 |
| **...** | Rafael Ibrahimullovič Bajdaulatov
 |
| **Zakonodavno tijelo** | Kurultai
 |
| **...** | ...
 |
| **Himna** | Himna Baškirske
 |
| **Automobilska oznaka** | 02
 |
| **Vremenska zona** |  Ekaterinburško vrijeme (UTC + 5/+6 ljeti)
 |

**Baškirija** ili **Baškorostan** je republika u Ruskoj Federaciji smještana na južnom Uralu i Preduralju.
# Republika Altaj

**Republika AltajРеспу́блика Алта́йАлтай Республика**

|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
| Zastava Altaja
 | Grb Altaja
 |

 |
|  Geografski položaj federalnog subjekta u Ruskoj Federaciji
 |
| **Glavni grad** | Gorno-Altajsk
 |
| **Površina**
- ukupno
- % vode

 | 38. po veličini
- 92.600 km²
- n/p

 |
| **Stanovništvo**
- Ukupno
- Gustoća

 | 79. po veličini
- 202.947 (2002.)
- 2,2/km²

 |
| **Politički status** | [[{{{pol stat poveznica}}}|Republika]]
 |
| **Federalni okrug** | [[{{{federalni okrug}}} federalni okrug|Sibirski]]
 |
| **Privredna regija** | Zapadnosibirska
 |
| **Službeni jezici** | ruski, altajski
 |
| **Glava Republike (*Глава Республики*)** | Aleksandr Vasiljevič Berdnikov (*Александр Васильевич Бердников*)
 |
| **Predsjednik vlade (*Председатель правительства*)** | ...
 |
| **Zakonodavno tijelo** | El Kurultai
 |
| **Glava zakonodavne vlasti (Глава законодательной власти)** | Ivan Itulovič Belekov (Иван Итулович Белеков*)* |
| **Himna** | Himna Altajske Скачать
 |
| **Automobilska oznaka** | 04
 |
| **Vremenska zona** |  Omsko vrijeme (UTC + 6/+7)
 |

**Altaj**, ili zvanično **Republika Altaj**, poznata i kao **Republika Gornji Altaj**, je republika u sastavu Ruske federacije.
Ima površinu od 92.600 km². Ima 202.947 stanovnika. Nalazi se u samom centru Azije, gde se spajaju ruska tajga, stepe Kazahstana i polupustinje Mongolije. Šume pokrivaju 25% teritorija. Najveće reke su Katun i Bija. Postoji više od 7.000 jezera sa ukupnom površinom od 700 km². Najveće jezero je Teleckoje jezero, koje je dugo 80 kilometara i 5 kilometara široko. Najveća duvina tog jezera je 325 metara. Republika se nalazi unutar planinskog sistema Altaj. Postoje mineralni izvori u planinama Altaja. Na Altaju se nalazi i mnogo glečera. Što se tiče rudnog bogatstva raspolaže se sa zlatom, srebrom, litijumom, gvozdenom rudom. Na nižim predelima klima je umereno kontinentalna. Rusi čine 57.4% stanovništva, Altajci 30,6%, a Kazaci 6%.

## Turizam

Republika Altaj važan je objekt i unutar domaćeg i međunarodnog turizma. Interes za atrakcije Altaja pokazuju i domaći stanovnici i turisti iz drugih regija i zemalja, od kojih su mnogi izravno ili neizravno uključeni u turističku industriju regije. Turizam ima ogroman potencijal zahvaljujući netaknutim kutovima prirode u kombinaciji s povijesnim spomenicima i kulturnim znamenitostima Gorno-Altaiska i cijele Altajske oblasti.