Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Sjeverna Irska

**Severna IrskaNorthern IrelandTuaisceart ÉireannNorlin Airlann**
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
| (Nezvanična zastava) | (Poluzvanični grb) |

 |
| *Kraljevski moto: Quis separabit (Latinski: Ko će podeliti)* |
|  |
|  Položaj Severne Irske u Ujedinjenom kraljevstvu |
| **Zvanični jezici** | Engleski, Irski, jezik Alsterskih Škota
 |
| **Prestonica i najveći grad** | Belfast
 |
| **Premijer** | *funkcija suspendovana* |
| **Teritorija**  - Ukupno
 | 4. mesto 13,843 km²
 |
| **Stanovništvo**  - Ukupno (2001)  - gustina naseljenosti
 | 4. mesto 1,685,267 122/km²
 |
| **NUTS 1** | UKN
 |
| **Nastanak** | podelom Irske (1920)
 |
| **Valuta** | Funta Sterling (£) (GBP)
 |
| **Vremenska zona**  - leti
 | UTC+0 UTC+1
 |
| **Pozivni broj** | +44 281
 |
| **Nacionalni cvet**  | *detelina* |
| **Svetac zaštitnik**  | *Sv. Patrik* |
| 1. Takođe 048 iz Republike Irske |

**Severna Irska** (engl. *Northern Ireland*, irs. *Tuaisceart Éireann*, ulškot. *Norlin Airlann*) je jedna od četiri dela Ujedinjenog Kraljevstva koja se nalazi na severoistoku ostrva Irske. Sa svojom površinom od 14.139 km² prekriva oko jednu šestinu ovog ostrva. Na jugu i na zapadu se graniči sa Republikom Irskom dok je na istoku i severu okružena morem.

Severna Irska broji šest od devet grofovija istorijskog irskog regiona Ulster. Ukazom vlade Ujedinjenog Kraljevstva iz 1920. godine Severna Irska je postala administrativno deo Ujedinjenog Kraljevstva.

## Geografija

Površina Severne Irske iznosi 14.148 km2, a broj stanovnika 1,57 mil. Glavni grad je Belfast.

## Privreda

Privreda se temelji na poljoprivredi, pašnjacima, brodogradnji, aviogradnji i tekstilnoj industriji.

## Religija

U Severnoj Irskoj religija je katolička i protestantska

## Historija

Severna Irska je nastala iz provincije Ulster (uglavnom protestantska) na severu Irske koja je 1921. godine podeljena. Najveći deo je pripao Severnoj Irskoj, ostatak (uglavnom katolici) postao je provincija Republike Irske, 1972. ukidanje samouprave i uspostava izravne vlasti Velike Britanije. Od 1969. stanje slično građanskom ratu između socijalno i politički ugrožene katoličke manjine (IRA) i protestantske većine, .
1998. potpisan mirovni sporazum uz sudjelovanje irskog nacionalističkog pokreta Sinn Fein, protestantske Ulster Unionist Party, britanske kao i irske vlade. Mirovni sporazum je još uvek ugrožen delovanjem fanatika s obe strane.
# Aleksej Rikov

| Aleksej Rikov |
| --- |
|  |
| Rođenje | (1881-februara-25)25. februara 1881. Saratov, Rusko Carstvo  |
| Smrt | 15. marta 1938. (dob: 57) Moskva, Ruska SFSR, SSSR |
| Uzrok smrti | pogubljenje |
| Nacionalnost | Rusi |
| Titula | premijer SSSR-a |
| Politička stranka | Boljševici, Komunistička partija |
| Vjeroispovijest | nema (ateist) |

**Aleksej Rikov** (25. 2.1881. - 15. 3.1938.) je bio premijer Sovjetskog Saveza od 2. 2.1924. godine kada na tom mestu nasleđuje Lenjina pa do 19. 12.1930. godine kada ga Staljin smenjuje. Nakon smjene s premijerske pozicije Rikov je vršio ministarske dužnosti do početka Velike čistke kada 26.9.1936. godine biva smjenjen. Zajedno s Buharinom, Jagodom i drugima Aleksej će biti 13. 3.1938. godine osuđen na smrt i dva dana kasnije pogubljen.

## Biografija

Rođen 1881, član je partije od njenog stvaranja. Seljački sin, po svršetku prava u Kazanu, sav se posvećuje partijskom ilegalnom radu, izlažući se progonima i osudama. Član je Centralnog komiteta Boljševičke partije još od njenog stvaranja.

Posle revolucije zauzimao je najveće položaje u sovjetskoj državnoj administraciji: Predsednik Ekonomskog saveta, potpredsednik Saveta rada i Odbrane, član Centralnog komiteta i Politbiroa, potpredsednik Saveta narodnih komesara, a po smrti Lenjinovoj dolazi na položaj predsednika vlade.

Pošto se 1930 priključuje opoziciji i vodi energičnu borbu za demokratiju u partiji, a protiv lične diktature Staljina i njegove klike, suspendovao ga je i postavio na njegovo mesto Molotova. Kada se „pokajao“, Staljin ga je postavio za komesara pošta i telegrafa, na kojem je položaju i zatvoren. Osuđen je, kao opozicionar u procesu sa Jagodom i streljan sa još 15 „špijuna“ kao „izdajnik“.

## Izvori

## Povezano

* Velika čistka
* Staljin
* Lenjin

## Vanjske veze

* Aleksey Ivanovich Rykov
# Georges-Charles de Heeckeren d'Anthès

| Georges-Charles de Heeckeren d'Anthès |
| --- |
| Georges d'Anthès 1878. |
| Rođenje | 5. februar 1812. Colmar, Haut-Rhin Francuska  |
| Smrt | 2. novembra 1895. (dob: 83) Soultz-Haut-Rhin Elzas-Lotaringija Njemačko Carstvo |
| Zanimanje | oficir političar senator |

**Georges-Charles de Heeckeren d'Anthès** (5. veljače 1812., Colmar, Haut-Rhin, Francuska - 2. studenog 1895., Soultz-Haut-Rhin, Elzas-Lotaringija, Njemačko Carstvo) - francuski monarhist, oficir-gardist. 1830-ih je živio u Rusiji. Kasnije se bavio politikom i bio senator Francuske. Prvenstveno je poznat po tome što je na dvoboju smrtno ranio poznatog pjesnika i vlastitog šogora A.S. Puškina.

## Literatura

* Ammosov, A., Posljednije dni i končina A.S. Puškina, Sankt Peterburg, 1863.
* Rajevskij, N., Izabrano, Hudožestvennaja literatura, Moskva, 1978.
* Duelj Puškina s Dantesom-Gekkerenom 1837., Delo, Sankt Peterburg, 1900.
* Levkovič. J., Iz niderlandskih arhivov, The Pushkin journal, № 2-3, 1994.-1995., str. 19-32
* Ščogoljev, P., Zloj rok Puškina: On, Dantes i Gončarova, Algoritm, Eksmo, Moskva, 2012., ISBN 978-5-699-55039-5
* Suasso F., Dichter, dame, diplomat. Het laaste jaar van Alexander Poesjkin, Leiden, 1988.

## Napomene

## Vanjske veze

* Bandilenko, M., Žorž Šarlj Dantes: do i posle dueli, Argumenti i fakti, 26. travnja 2005.
* Ruski biografski rječnik, Georges d'Anthes
* Peoples.ru, Georges d'Anthes
* Jelisejeva, V., Za Boga, korolja i damu, Vokrug sveta, kolovoz 2008.
* Adjutant.ru, Georges Charles d'Anthcs, baron de Heeckeren
* Ruska književnost i folklor, Louis Metman. Georges Charles d’Anthès (na francuskom)
* Progožin, N., Senator imperii po imeni Dantes, Rodina
* TV Kultura, Kotiljonnyj princ (TV emisija), 2000., autor i voditelj Nikolaj Prožogin
# Veterinar

| Veterinar
 |
| --- |
|  Veterinarski simbol.
 |
| Tip
 | Profesija
 |
| Opis
 |
| Mjesta zaposlenja
 | Veterinarske klinike, veterinarske bolnice
 |
| Srodni poslovi
 | Kirurg, ljekar
 |

**Veterinar** ili **doktor veterinarske medicine** (dr vet.med. ili DVM) je stručnjak iz područja biomedicinskih znanosti. Veterinarska medicina se studira 6 godina (12 semestara) na Veterinarskom fakultetu, nakon kojih je veterinar izučen za:

* rad u primarnoj veterinarskoj medicini,
* rješavanje problematike veterinarskog javnog zdravstva,
* zaštitu čovjekova okoliša,
* terensku, kliničku i laboratorijsku dijagnostiku,
* preventivno suzbijanje zaraznih bolesti i zoonoza,
* projektiranje i sudjelovanje u izradbi programa za razvijanje i unapređivanje djelatnosti stočarske proizvodnje animalnih namirnica i animalnih proizvoda,
* razvijanje svih oblika zaštite životinja i okoliša,
* njegovanje etike humanih odnosa spram životinja.

Upravo su laboratorijski veterinari prvi izolirali onkoviruse, salmonelu, brucelu i razne druge patogene. Također su pomogli u borbi protiv malarije, žute groznice i botulizma, proizveli su antikoagulans za liječenje srčanih bolesti kod ljudi, te su definirali i razradili neke kirurške tehnike za ljude.

No, u današnje vrijeme ekspanzije ljudske populacije, doktor vetrinarske medinicine obavlja uz zaštitu zdravlja ljudi (posredno) i životinja (neposredno) još jedan jednako vrijedan zadatak - proizvodnja što više i kvalitetnije namirnice animalnog podrijetla (posredno i neposredno, kroz biotehnološke postupke i inspekcijski nadzor).

Poput svih liječnika, veterinari moraju donositi etičke sudove. U svijetu se vodi rasprava koliko su etični postupci kao što su vađenje kandža mačkama i rezanje (kupiranje) ušiju i repova psima. U nekim su zemljama ti postupci nezakoniti.

---
# Josip Palada (tenisač)

**Josip Palada** (Zagreb, 5. veljače 1912. - Zagreb, 4. svibnja 1994.), bio je hrvatski tenisač.

Bio je reprezentativac Jugoslavije u Davisovu kupu (onda se na engleskom zvao *International Lawn Tennis Challenge*) od 1933. do 1956. godine. Najveći uspjeh u karijeri mu je bilo kad je došao do poluzavršnice Roland Garrosa 1938. godine kad je izgubio od Amerikanca Donalda J. Budgea, kasnijeg pobjednika, sa 6:2, 6:3, 6:3. U drugom je poluzavršničnom susretu izgubio i drugi hrvatski tenisač, Franjo Punčec.

Odigrao je devet susreta za hrvatsku reprezentaciju za vrijeme NDH.

## Reference

## Vanjske veze

* Davisov kup Arhivirano 2013-12-06 na Wayback Machine-u
* Josip Palada Arhivirano 2012-01-19 na Wayback Machine-u
# William S. Burroughs

*Ovo je članak o američkom romanopiscu. O njegovom djedu-izumitelju v. William Seward Burroughs I. O njegovom sinu v. William S. Burroughs, Jr.*

| William S. Burroughs |
| --- |
| Burroughs 1983. godine |
| Biografske informacije |
| Rođenje | 5.2. 1914. St. Louis, Missouri |
| Smrt | 2. augusta 1997. (dob: 83) Lawrence, Kansas |
| Pseudonim | William Lee |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | romanopisac, esejist |
| Opus |
| Književni pravac | Beat Postmoderna |
| Književne vrste | Beat, science fiction, satira |
| Znamenita djela |
| *Naked Lunch* |
| Inspiracija |
|
Od
* Céline, Rimbaud, Black, Genet, Sartre, Beckett, Miller, Korzybski, Spengler, Gysin
 |
|
Na
* Kerouac, Ginsberg, Acker, Ballard, Di Filippo, Pynchon, Leyner, Cooper, Self, Van Sant, Gibson, Moore, Welsh, Cronenberg, Lunch, Smith, Wyatt, Bowie, Eno, Genesis P-Orridge, Zorn, Cobain
 |

**William Seward Burroughs II** (5.2. 1914. - 2.8. 1997.) je američki pisac, društveni kritičar, slikar i predvodnik beat generacije.

Rodio se u obitelji srednje klase, a majka mu je bila kći svećenika čija je obitelj tvrdila da su u rodu s Robertom Edwardom Leejem, zapovjednikom vojske Konfederacije u Američkom građanskom ratu. Bili su pristojni industrijalci.

Burroughs je imao turbulentan život. Bio je u Drugom svjetskom ratu iz kojeg ga je izvukla majka. Imao je epizoda psihičke nestabilnosti. Bio je homoseksualac i ovisnik o morfiju. Od njega se nikad nije odvikao, pa je prodavao heroin da bi hranio svoju ovisnost. Tijekom tridesetih godina 20. stoljeća, putovao je po Europi, spasivši jednu Židovku od nacističkog progona. Oženili su se u Hrvatskoj, ali brak nikad nije konzumiran. Kada je njegova žena Ilsa došla u SAD, razvela se od Burroughsa, no to mu nije teško palo, jer su ostali prijatelji još mnogo godina. Imao je diplomu Harvarda. Kada je Joan Vollmer okupljala beat generaciju, on se pridružio pokretu, iako je bio stariji od većine pripadnika. Pseudonim mu je bio William Lee, a Kerouac ga u svom remek djelu, romanu "Na cesti", zove Stari Bik Lee. Iako je Burroughs napisao mnogo djela, najpoznatiji rad mu je roman "Goli ručak', koji je objavljen 1958. godine. Značajan je, jer u njemu William koristi nelinarni način pripovjedanja, a smarta ga se znanstveno fantastičnim djelom. Najavio je fenomene kao što su AIDS, liposukcija, autoerotične smrti i epidemija cracka. Imao je sina koji je umro 1981. godine. Burroughs je umro u 83. godini, dan nakon srčanog udara.

## Reference
# Zlatko Kramarić

| Zlatko Kramarić
 |
| --- |
|

---

Gradonačelnik Osijeka
 |
| Mandat 1990. – 2005.
 |
| Prethodnik
 | Dragutin Badurina
 |
| Nasljednik
 | Anto Đapić
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 5. veljače 1956.
 |
| Politička stranka
 | HSLS
 |
| Supružnik
 | Alemka Gulam-Kramarić
 |
| Zanimanje
 | prof. filologije
 |

**Zlatko Kramarić** (Osijek, 5. veljače 1956.) je hrvatski političar, bivši gradonačelnik Osijeka.

## Biografija

Završio je Filozofski fakultet u Zagrebu.

### Politička karijera

Politikom se počeo baviti 1990. kada je bio kandidat HDZ-a za osječkog gradonačelnika. Nakon pobjede na izborima postao je prvi nekomunistički i demokratski izabrani gradonačelnik Osijeka nakon 1945.

Dužnost osječkog gradonačelnika obnašao je do 2005., s prekidom od 1992. do 1993., zbog čega je najdugovječniji osječki gradonačelnik.

Godine 1992. prelazi u HSLS i kao njegov kandidat pobijedio 1993. na izborima za osječkog gradonačelnika.

Godine 1997., nakon raskola u HSLS-u prešao je u LS, u kojem je ostao do 2006. kada su se dvije stranke ponovno ujedinile. U nekoliko navrata je bio predsjednikom LS-a.

Godine 2009. postao je prvim veleposlanikom Republike Hrvatske na Kosovu . 2010. je zbog svoje kolumne u kojoj je neprimjereno govorio o kosovskim političarima izazvao međunarodni skandal . Od 2011. je veleposlanik Republike Hrvatske u Republici Makedoniji.

## Povezano

* Popis osječkih gradonačelnika

## Reference
# Darko Domijan

| Darko Domijan |
| --- |
| Lični podaci |
| Datum rođenja | 5. veljače 1952. |
| Mjesto rođenja | Karlovac |
| Zanimanje | pjevač, odvjetnik |
| Muzički rad |
| Period aktivnosti | 1972. - danas |
| Žanr | pop |

**Darko Domijan** (Karlovac, 5. veljače 1952.) hrvatski je pjevač zabavne glazbe, koji je najveću popularnost doživio 1970-ih i početkom 1980-ih, hitovima kao što su "Ruže u snijegu", "Sedam suza", "Ulica jorgovana", "Put u raj" i drugi.

## Biografija

Domijan je rođen 1952. u Karlovcu, gdje je i odrastao. Pohađao je glazbenu školu, odsjek violončelo. Već s petnaest godina počinje se baviti rock i zabavnom glazbom. Pjeva pjesme američkih soul pjevača Raya Charlesa, Wilsona Picketta, Otisa Reddinga i drugih. Godine 1972. upisuje Muzičku akademiju u Zagrebu, no studij prekida kako bi se posvetio glazbenoj karijeri.

Prvu pjesmu, "Ruku mi daj", Domijan je objavio 1972. u izdanju diskografske kuće Suzy, a 1974. godine postaje poznat velikim hitom "Ulica jorgovana". Iste godine objavljuje i prvi album, *Stani bar na tren*. Od 1974 nastupa na festivalima u Zagrebu i Splitu, poznatim hitovima Naučit ću te mala, Dugo će boljeti, Julske kiše i drugim.

Domijan najveću popularnost postiže početkom 1980-ih. Album *Put u raj* iz 1982. s hitom "Sedam suza" prodaje se u 170.000 primjeraka. Sljedeće godine još veći uspjeh postiže album *Ruže u snijegu*, koji se prodao u preko 250.000 primjeraka, čime je Domijan postao jedan od najuspješnijih izvođača na području tadašnje SFRJ.

Nakon 1988. i albuma *Čuvam te anđele* Domijan nastupa povremeno, dok mu je glavna preokupacija vlastiti odvjetnički ured. Godine 2001. izašao je album *Sve najbolje*, kolekcija najvećih hitova.

## Diskografija

### Albumi

1. *Stani bar na tren* (1974.)
2. *Pastir kraj vatre* (1975.)
3. *Darko Domijan* (1980.)
4. *Put u raj* (1982.)
5. *Ruže u snijegu* (1983.)
6. *Sunčana obala* (1984.)
7. Ti si mi sudbina (1985)
8. Ja plaćam noćas (1987.)
9. *Čuvam te anđele* (1988.)
10. *Sve najbolje* (2001.)
11. Zlatna kolekcija (2011.)

## Izvori
# Giovanni van Bronckhorst

Giovanni van Bronckhorst|  |
| Lični podaci |
| Puno ime | Giovanni Christiaan van Bronckhorst |
| Datum rođenja | 5. veljače 1975. |
| Mjesto rođenja |  Rotterdam, Nizozemska |
| Državljanstvo |  nizozemski |
| Visina | 1.78m |
| Nadimak | *Gio* |
| Pozicija | lijevi bek/defenzivni vezni |
| Informacija o klubu |
| Trenutni klub | *u mirovini* |
| Profesionalni klubovi\* |
|

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Godine** | **Klub** | **Uta. (gol.)** |
| 1993 - 1994 |  RKC Waalwijk | 12 (2) |
| 1994 - 1998 |  Feyenoord | 103 (22) |
| 1998 - 2001 |  Rangers F.C. | 73 (13) |
| 2001 - 2003 |  Arsenal | 42 (2) |
| 2003 - 2007 |  Barcelona | 105 (5) |
| 2007 - 2011 |  Feyenoord | 88 (8) |
| **Nacionalna reprezentacija\*\ |
| **Godine** | **Reprezentacija** | **Uta. (gol.)** |
| 1996 - 2010 |  Nizozemska | 106 (6) |

 |
| \* Nastupi i golovi u profesionalnim klubovima koji se računaju samo za službene utakmice i tačni su do 1.11.2011.  |

**Giovanni Christiaan van Bronckhorst** (Rotterdam, 5. veljače 1975), je umirovljeni nizozemski igrač i bivši reprezenativac. Igrao je u srednjem redu, no mogao je igrati i kao branič i kao krilo.

Roditelji su mu rodom s Molučkih otoka. Iako su neki zbog imena mislili da ima nekih talijanskih korijena, on je to negirao. Nadimak mu je **Gio** (skraćenica imena), a dobio ga je tijekom igranja u Barceloni.

U velikim klubovima za koje je igrao (Rangers, Barcelona, Arsenal) imao je problema sa ustaljivanjem u početnoj postavi zbog velike konkurencije. Kada je u 2007. prešao u Feyenoord postao je kapetan. Tamo je igrao do 2010. kada je, nakon SP-a 2010. (gdje je osvojio drugo mjesto), otišao u mirovinu. Kratko je bio pomoćni trener mlade reprezentacije, da bi 2011. postao pomoćni trener Feyenoorda.
# Termofor

Dva moderna termofora.
**Termofor** je naprava za izravno ugrijavanje površinskih dijelova tijela. Najjednostavniji i najčešće rabljeni termofor plosnati je gumeni jastuk s nepropusnim čepom na zavrtanj, koji se napuni vrućom vodom željene temperature. Električni termofor, ovisno o namjeni, ima oblik jastuka, pokrivača, čizme i drugo. U vatrostalnom omotaču nalazi se grijač, a na priključnom kabelu regulator za jačinu grijanja. Kod primjene termofora valja paziti da ne nastanu opekline kože (osobito u osoba s oštećenim osjetnim živcima), a termoforu valja provjeravati ispravnost (zbog opasnosti od električnog udara). Termofor se upotrebljava i za zagrijavanje kreveta.

## Izvori
# Deterdžent

| Deterdžent detergere |
| --- |
| Police sa deterdžentima u dućanuPolice sa deterdžentima u dućanu
 |
|  |

**Deterdžent** (od latinskog *detergens*-*detergere*:=brisati, skidati) je generičko ime za bilo koji od različitih surfaktanta (površinski aktivnih supstanci) koje efikasno čiste prljavštinu. Pod tim imenom se podrazumjeva sintetička supstanca koja se ne dobija saponifikacijom masti i ulja (kao sapun).

## Karakterisike i historija

Deterdženti su proizvodi kemijske industrije namjenjeni za pranje u vodi.
Sastoje se ponajviše od surfaktanta (tenzida), površinski aktivnih supstanci, različitih karakteristika, pa tako ima i deterdženta različitih karakteristika; anionskih, kationskih, neionskih, amfoternih što zavisi od tipa surfaktanta.

Najviše se koriste anionski surfaktanti (alkilbenzensulfonati, alkansulfonati, alkilsulfati, alkiletersulfati).
Molekule surfaktanta, koje se sastoje od hidrofilnog i hidrofobnog dijela, nakupljaju se pri pranju na granici faza koje se ne miješaju, kao što su voda i masnoće.
U tom procesu se hidrofilni dio molekule orijentira prema vodenoj fazi, a hidrofobni prema masnoj, što smanjuje površinski napon i omogućuje odvajanje prljavštine od podloge.
Osim surfaktanta, deterdžent sadrži i sredstva za omekšavanje vode, izbjeljivače, enzime za uklanjanje nečistoća od bjelančevina i drugih bioloških supstanci, mirise, sredstva za zaštitu od korozije, za osvježavanje boje i slične stvari.

Deterdžeti se najviše koriste po kućanstvima i praonicama, pa na tržištu ima gomila proizvoda namjenjenih upravo tom segmentu potrošača. Najčešće se nude kao prašci ili otopine, a puno rjeđe kao suspenzije, gelovi ili tablete. Deterdženti u prahu najviše se koriste za pranje pamučnih tkanina ili
onih pomiješanih sa malo sintetičkih vlakana, dok su tekući deterdženti bolji za tkanine od sintetičkih vlakana.

Deterdženti se najčešće koriste za pranje odjeće i posuđa u vodi, ali se koriste i kao emulgatori kao kod ulja za motore da spriječe sakupljanje taloga na stijekama cilindra. Dodaju se i u benzin da spriječe nakupljanje prljavšine po karburatoru i otapala za kemijsko čišćenje da
olakšaju uklanjanje prljavštine sa odjeće.

Zbog tog se u širem značenju pod deterdžentima podrazumjevaju i sredstva za čišćenje metala i lakiranih metalnih (automobilskih) ili drvenih površina, za pranje i čišćenje ambalaže u prehrambenoj industriji, za pranje posuđa, čišćenje tepiha, kao i šamponi za kosu i slična sredstva.

Pored dobrih deterdženti imaju i jednu vrlo negativnu karakteristiku, strašno zagađuju tekuće vode pa posredno i svu prirodu.
Zbog tog je mnogim zemljama dopuštena proizvodnja samo onih deterdženata kojima su surfaktanti u većoj mjeri (više od 90%) biorazgradljivi.

Prvi deterdženti pojavili su se nakon Prvog svjetskog rata u Njemačkoj zbog nestašica masti za proizvodnju sapuna. Masovna proizvodnja krenula je tek nakon 1950-ih.

## Reference

## Vanjske veze

* *Deterdžent* na portalu Leksikografski zavod Miroslav Krleža (`sh`)
# 364.

|  |  |
| --- | --- |
| Milenijum:
 | 1. milenijum
 |
| Vjekovi:
 | 3. vijek – **4. vijek** – 5. vijek
 |
| Decenija:
 |  330-e  340-e  350-e  – 360-e –  370-e  380-e  390-e  |
| Godine:
 | 361 362 363 – **364** – 365 366 367
 |

Rimski car Jovijan

Godina **364.** (**CCCLXIV**) bila je prijestupna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao **Godina konzulstva Augusta i Varonijana** (ili, rjeđe, **godina 1117. *Ab urbe condita). Oznaka 364. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji

* Sinod u Laodikeji odlučuje o nauku kršćanske Crkve i sadržaju Biblije.
* Rimski car Jovijan sklapa mirovni sporazum sa perzijskim kraljem Šapurom II kojim prepušta sve dotadašnje rimske teritorije u Mezopotamiji.
* 17.2. – Jovijan umire u gradu Tijana u Maloj Aziji.
* 25.2. – Valentinijan I od strane rimske vojske proglašen za novog cara.
* 28.3. – Valens proglašen ko-carem.
* Valentijian dolazi u Luteciju (današnji Pariz) i od stanivništva Galije formira miliciju koja će braniti zapadni dio Carstva.
* Valens kao vatreni sljedbenik arijanstva započinje progone pagana.

## Rođenja

* Sima Daozi, kineski princ i carski regent (u. 403)
* Xu Xianzhi, kineski velikodostojnik u službi dinastije Liu Song

## Smrti

* 17.2. – Jovijan, rimski car
* Ge Hong, kineski taoistički filozof, pjesnik, alkemičar, birokrat i biograf (r. 284)

## Reference
# Incident 228

Tajvanski demonstranti ispred demolirane zgrade Biroa za monopol duhana i alkoholnih pića 28. februara 1947. godine.
**Incident 28. februara**, **Masakr 28. februara** ili **Incident 228** kineski: 二二八事件; pinyin: *Èr’èrbā shìjiàn*) je naziv za masovnu pobunu domicilnog formoškog stanovništva protiv vlasti Republike Kine i vladajuće kineske nacionalističke stranke Kuomintang do koje je došlo početkom 1947. godine, odnosno njeno krvavo gušenje od strane kuomintanških trupa. Do nje je došlo nepune dvije godine nakon kapitulacije Japana u Drugom svjetskom ratu, odnosno završetka poluvijekovne japanske vladavine nad otokom Formoza, koju je zamijenio kuomintanški režim. Tajvansko stanovništvo, koje je pod japanskom vlašću uživalo relativnu autonomiju i prosperitet, se brzo okrenulo protiv došljaka koji su pod vodstvom korumpiranog guvernera Chen Yija počeli masovno zlostavljati i ekonomski eksploatirati Formožane. Tenzije su eksalirale 27. februara u Taipeiu kada su službenici Biroa za monopol duhana i alkoholnih pića konfiscirali cigarete 40-godišnjoj udovici Lin Jiang-ma te je potom pretukli. Revoltirana masa se sljedeći dan okupila ispred sjedišta Biroa te ga demolirala, a na što je Chen Yi poslao policiju koja je pucala izazvavši ljudske žrtve; to je samo dodatno razjarilo masu te dovelo do ispočetka spontanih nereda u Taipeiju, ali i u drugim dijelovima Formoze. Pobunjenici su se sa vremenom organizirali i naoružali, te preuzeli vlast nad dijelom Taipeia, a pobunu je pratio linč i pogrom kineskih došljaka. Situacija se počela okretati protiv pobunjenika tek nakon što su 7. marta Chne Yiju počela stizati pojačanja koumintanških trupa sa kopna, te koje su počele bezobzirno ubijati lokalno formoško stanovništvo. Tokom sljedećih nekoliko tjedana pobuna se smirila, a računa se da je u njoj smrtno stradalo između 5000 i 28.000 ljudi. Kuomintanške vlasti, koje su za pobunu formalno okrivile suparničke komuniste, sa kojima su tada na kineskom kopnu bile vodile građanski rat, su otpočele dugogodišnju strahovladu poznatu kao Bijeli teror, a godine 1949. uvele i izvanredno stanje koje će potrajati sve do 1987. godine. Sve je to vrijeme Incident 228 bio službeno zataškavan, odnosno predstavljao tabu temu u tajvanskoj javnosti. Tek godine 1987. je službenp priznato, a tajvanski predsjednik Lee Teng-hui je otpočeo službeno obilježavanje kao službeni blagdan pod imenom **Memorijalni dan mira** (和平紀念日; hépíng jìniànrì).

## Povezano

* *Grad tuge*