# George Berkeley

| George Berkeley |
| --- |
| Novovekovna |
| Zapadna filozofija |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | 1685 Tomastaun, Irska |
| Smrt | 1753. Oksford, Engleska |
| Filozofija |
| Škola/Tradicija | idealizam, empirizam |
| Glavni interesi | metafizika, epistemologija |
| Znamenite ideje |
| subjektivni idealizam |

**Džordž Berkli** (engleski: *George Berkeley*; Tomastaun, 1685 — Oksford, 1753) je bio novovekovni irski filozof, poznat kao zastupnik subjektivnog idealizma i empirizma. Njegova filozofija se ponekad uzima za krajnji oblik subjektivnog idealizma, koji se naziva solipsizam.

## Život

Džordž Berkli je rođen 12. marta 1685. godine u blizini Tomastauna u Irskoj. 1707. godine je postao je magistar teologije, a 1713. kapelan. Sve svoje najznačajnije i najoriginalnije radove napisao je do svoje 28. godine. Često je putovao, kao pratilac grofa, u Francusku i Italiju. Od 1729. do 1731. godine kao misionar širi hrišćanstvo u Americi, a 1734. postaje episkop u Klojnu. Godine 1752. povlači se iz javnog života, a godinu dana kasnije umire u Oksfordu.

## Učenje

Džordž Berkli je jedan od najpoznatijih predstavnika subjektivnog idealizma, koji najbolje izražava svojim fundamentalnim načelom: „Biti jeste biti opažen“ (*Esse est percipi*).

> Postojao je neki miris, znači da ga je neko mirisao; postojao je neki zvuk, znači da ga je neko čuo; bila je neka boja ili oblik - opaženi su vidom ili opipom. To je sve što mogu razumeti pod tim i sličnim izrazima. Jer ono što se kaže o apsolutnom postojanju nemislećih stvari, bez obzira na to da li se opažaju, izgleda savršeno nerazumljivo. Njihov *esse* jest *percipi*, i nije moguće da oni imaju neku egzistenciju izvan duhova ili mislećih stvari, koje ih opažaju.
>
> – Rasprava o principima ljudske spoznaje

U „Dijalozima izmedu Hilasa i Filonusa“ Filonus, koji iznosi Berklijeve ideje, dokazuje »da se realnost čulnih stvari sastoji u tome što su opažene», nasuprot Hilasovog mišljenja da »postojati znači jedno a biti opažen drugo«. Berkli razrađuje tezu da su svi čulni fenomeni mentalne prirode. On argumentuje o subjektivnosti oseta toplote i hladnoće poznatim primerom o mlakoj vodi. Kad je jedna ruka topla a druga hladna pa se obe stave u hladnu vodu, onda jedna ruka oseća ovu vodu kao hladnu, a druga kao toplu, premda voda objektivno ne može biti istovremeno i topla i hladna. Stoga oseti toplo i hladno postoje samo u našem duhu.

Berklijeva filozofija se zasniva na empirističkim tvrdnjama, i iskustvo uzima za osnovu celokupnog znanja. Pa ipak, za njega spoljni predmeti nisu ništa drugo do skupovi naših oseta, koji ne postoje izvan duha. Po njemu postoji samo duh a čulne ideje ne zavise od nas, već ih izaziva Bog. Stoga čulne ideje i jesu mnogo jače i stalnije od ideja misli i mašte koje proizvodi naš duh. Realne stvari i nisu drugo nego čulne ideje pa je postojanje materije izvan i nezavisno od tih ideja samo izmišljotina »uvrnutih« filozofa.

## Dela

Glavna Berklijeva dela su:

* *An Essay Towards a New Theory of Vision* (1709)
* Rasprava o principima ljudske spoznaje (*A Treatise concerning the Principles of Human Knowledge*; 1710)
* Tri dijaloga izmedu Hilasa i Filonusa (*Three Dialogues between Hylas and Philonous*; 1713)
* *Alciphron or the Minute Philosopher* (1732)
* *Siris, a Chain of Philosophical Reflexions and Inquiries* (1744)

## Reference

## Vanjske veze

* Datoteke u vezi s temom George Berkeley na Wikimedijinoj ostavi