Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Opozicija (astronomija)

Skica pokazuje kutove između Sunca i planeta s obzirom na položaj Zemlje: elongaciju, konjukciju, opoziciju i kvadraturu.
**Opozicija** u astronomiji je pojava pri kojoj se neko nebesko tijelo nalazi približno u suprotnom pravcu od Sunca, tj. Zemlja se nalazi približno na pravcu između Sunca i tog planeta. Samo gornji planeti mogu biti u opoziciji. U astrologiji, opozicija je aspekt s kutom od 180° i smatra se nepovoljnim aspektom.

## Međusobni razmještaj planeta

Vidljivost planeta ovisi o njihovu položaju u Sunčevu sustavu prema Zemlji. **Donji** ili **unutarnji planeti** (koji su bliže Suncu od Zemlje) nalaze se u gornjoj konjukciji kada su na stazi točno suprotno, dalje, s druge strane Sunca, a u donjoj konjukciji kada su u smjeru Sunca, ali s njegove bliže strane. U vrijeme između dviju uzastopnih gornjih konjukcija (ili dviju uzastopnih donjih) ti planeti prolaze kroz sve faze, slično Mjesecu. No vrijeme kada ih možemo promatrati ograničeno je. Uvijek su blizu Sunca, s nevelikim kutnim otklonom (elongacijom). Najveća elongacija Merkura je 28°, a Venere 48°. Iz naših krajeva vide se ili ujutro prije izlaska Sunca ili uvečer poslije zalaska Sunca, a ne možemo ih vidjeti u ponoć.

**Gornji** ili **vanjski planeti** (oni koji su dalje od Sunca no što je Zemlja) mogu se naći u konjukciji, opoziciji i kvadraturi. Promatrati ih je najpogodnije u opoziciji jer je tada planet najbliži Zemlji. Javljaju se i posebno povoljne velike opozicije kada je planet zbog položaja na izduženoj stazi Zemlji najbliže. O kutu pod kojim se vidi tijelo planeta ovisi kako ćemo ih vidjeti i na njima razaznati detalje. Najveće kutne promjere postižu Venera i Jupiter, dok se ostali planeti vide mnogo manji. Planeti se svake godine ne vide u istim položajima. Stoga podatke o položajima moramo potražiti u godišnjacima i prirodoslovnim časopisima koji objavljuju skice trenutnih planetnih staza. Jednaki međusobni razmještaj planeta, Sunca i Zemlje ponavlja se u ritmu sinodičkih godina planeta.

## Reference

## Poveznice

* Elongacija
* Konjunkcija
* Prividno gibanje planeta

## Vanjske veze

* Astronomska sekcija Fizikalnog društva Split - Stvarno i prividno gibanje planeta Arhivirano 2005-10-29 na Wayback Machine-u
# Ledište

Ledište je temperatura pri kojoj neka tvar prelazi iz tekućega u čvrsto agregatno stanje.
**Ledište** ili **krutište** je temperatura pri kojoj neka tvar prelazi iz tekućega u čvrsto agregatno stanje. Ovisi o tlaku, ali se u tablicama za pojedine tvari obično navode vrijednosti ledišta kod normiranog atmosferskoga tlaka (101 325 Pa). Pod većim tlakom ledište se snizuje, a pod manjim povisuje. Ledište slitina i čvrstih otopina redovito je niže od ledišta pojedinih komponenata. Kako bi se pokusima utvrdila temperatura na kojoj postoji ravnoteža između čvrstog i tekućeg agregatnog stanja neke tvari, pogodnije je izmjeriti njezino talište, jer je pri određivanju ledišta često potrebno pothlađivanje tvari da bi započela kristalizacija.

**Smrzavanje** ili **zaleđivanje** je hlađenje tvari na temperature niže od ledišta. Tako se na primjer živežne namirnice izlažu smrzavanju kako bi se postiglo bakteriostatsko djelovanje (konzerviranje).

## Talište

**Talište** je temperatura pri kojoj neka tvar prelazi iz čvrstoga u tekuće agregatno stanje. Ovisi o tlaku, ali se u tablicama za pojedine tvari obično navode vrijednosti tališta kod normiranog atmosferskoga tlaka (101 325 Pa). Pod većim tlakom talište se snizuje, a pod manjim povisuje. Talište slitina i čvrstih otopina redovito je niže od tališta pojedinih komponenata. Temperatura skrućivanja, što je obrnuta pojava prelaska iz kapljevitog u kruto stanje, zove se **krutište** (za vodu se tradicionalno koristi pojam ledište). Za većinu tvari talište je jednako krutištu, na primjer kod žive su na 234,32 kelvina (−38,83 °C). Za neke se tvari razlikuju, na primjer organski se polimer agar tali iznad 85 °C, a skrućivati se počinje tek kada se temperatura spusti između 32 °C i 40 °C. Taj fenomen zovemo histereza. Kod nekih tvari, kao što je staklo, dolazi do postupnog skrućivanja bez kristalizacije pa se krutište i talište ne mogu točno odrediti. To su takozvane amorfne krutine.

Talište vode (leda) je na 0 °C (273 K). Ako u vodi ima sitnih čestica koje djeluju kao jezgre kristalizacije ledište je jednako talištu, međutim potpuno čista voda se može pothladiti do −42 °C (231 K) prije nego što se počne smrzavati. Za razliku od vrelišta, talište je relativno neosjetljivo na promjenu tlaka. Kemijski element s najvišom temperaturom tališta koja iznosi 3 695 K (3 422 °C) je volfram. S druge strane ljestvice je helij koji se pri normalnom tlaku ne skrućuje čak ni na apsolutnoj nuli.

## Izvori
# Inje (grupa)

*Za meteorološki fenomen vidi Inje*
**Inje** je elektropop grupa iz Beograda nastala 2007. godine.

Dnevni list „Politika“ opisao je „inje“ kao „minimalistički, snoliki elektro-pop, sa eteričnim ženskim vokalom“. Sastav je učestvovao na kompilaciji pesama balkanskih muzičara pod nazivom „Dark:Scene vol.1“ 2008. godine. Najznačajniji nastupi su u Novom Sadu u organizaciji Elektrane (Exit) 2008. godine kao i u okviru Drugog Književnog festivala „Pisci u fokusu“ u Subotici, 2009. godine.

Singl *Skrivenosemenica* proveo je nekoliko meseci na vrhu domaćih nezavisnih lista. U godišnjoj svojoj godišnjoj listi izbora kritičara, Popboks je proglasio „inje“ za drugi najbolji novi bend 2008. godine.

Prema statistikama mrežnog mesta last.fm, „inje“ je jedna od najslušanijih srpskih elektronskih grupa među korisnicima ovog servisa. Početkom 2011. godine su nastupili u beogradskoj Areni kao predgrupa Faithlessu.

## Napomene

## Vanjske veze

* Zvanična strana
* Inje na myspace-u
* Intervju za Rush.rs, novembar 2009. Arhivirano 2010-02-19 na Wayback Machine-u
# Program Mariner

lansiranje Marinera 1
**Mariner** program pokrenula je Američka svemirska agenicja NASA. Program se sastojao iz niza robotizovanih letelica dizajniranih da istražuju Mars, Veneru i Merkur, tri najbliže planete Suncu. Misije Marinera su trajale od 1962. do 1973. godine i bile veoma uspešne. U toku ovih misija dobijene su prve detaljne slike drugih planeta, prvi ulazak u orbitu druge planete i prvi put da se koristila Gravitaciono polje planete za ubrzavanje i usperavanje letelice.

Od 10 letelica, 7 je bilo uspešno a 3 su izgubljene. Planirane su i Mariner 11 i Mariner 12 ali su njihove skice ipak predate za izradu Vojadžer 1 i Vojadžer 2 letelica iz Vojadžer programa. Skice Marinera 9 korišćene su u izradi Viking 1 i Viking 2 orbitera, takođe korišćenih za istraživanje Marsa. Galileo orbiter koji istražuje Jupiter i Kasini-Hajgens koji sada orbitira oko Saturna takođe su kreirane po Mariner letelicama.

Ceo program od 10 letelica procenjen je da je koštao preko 554 miliona američkih dolara.

## Građa

Sve letelice bile su heksagonalnog oblika gde se u centralnom delu nalazila sva elektronika. Letelice su posedovale redove antena, kamera, motora i izvora energije. Posle Marinera 2 sve naredne letelice iz ovog programa napajale su se Sunčevom energijom i koristili 4 solarna panela (osim Marinera 10 koji je imao 2 panela). Mariner 2 nije se punio koristeći solarnu energiju jer je dizajniran po liku lunarne letelice *Rejndžer* koja je radila na ograničene baterije. Kasnije se to ispostavilo veoma nepraktično.
Prvih pet letelica lansirane su na Atlas-Agena raketama, dok su poslednjih 5 koristile bolju verziju, Atlas-Centaur.

* Mariner 2
* Mariner 3 i 4
* Mariner 6 i 7
* Mariner 9
* Mariner 10

## Povezano

* Mariner 4
* Mariner 6
* Mariner 10

## Izvori

* o Mariner misijama Arhivirano 2017-11-15 na Wayback Machine-u na space.jpl.nasa.gov
* o Mariner misijama Arhivirano 2013-05-14 na Wayback Machine-u na nasa.gov
# Aerosol

Aerosol kontaminacija u severnoj Indiji i Bangladešu.
**Aerosoli** su čvrste čestice ili male tečne kapi nastale iz dima, prašine, letećeg pepela i kondenzovanih gasovitih supstanci koje mogu da se nađu u atmosferskom vazduhu. Neke od tih čestica toliko su velike da ako su svetle mogu biti viđene kao magla ili oblak, ili ako su tamne kao dim ili čađ.
Aerosoli najčešće u prirodi nastaju u mnogobrojnim industrijskim procesima, na deponijama otpada, sagorevanjem fosilnih goriva (ugalj, nafta..), iz prašine sa zemlje, iz izduvnih gasova motora sa unutrašnjim sagorevanjem (automobili, kamioni, industrijskih mašina), u toku građevinskih radova, vulkanskih erupcijama, šumskih požara...

Neke čestice aerosola emituju se direktno iz izvora iz kojih nastaju, dok druge nastaju kada gasovi kao što su sumpordioksid, azotovi oksidi ili nemetanski organski gasovi i pare reaguju sa drugim jedinjenjima u vazduhu i formiraju manje isparljive supstance, a zatim i najfinije mikrodispergovane čestice, sa kojima gasovi mogu ponovo stupiti u reakcije.

Aerosoli su veoma štetni po ljudsko zdravlje. Toksični aerosoli nastali iz raznih otrovnih hemijskih jedinjenja mogu izazvati trovanje ili smrt živih bića. Velike koncentracije pojedinih aerosola nastalih iz supstanci kao što su silicijum, azbest, nafta ponekad se nalaze u radnoj sredini i dovode do razvoja nekih profesionalnih bolesti kod radnika kao što su; silikoza, azbestoza... što zahteva primenu ličnih i kolektivnih zaštitnih sredstava u procesu proizvodnje.

Aerosolima se često nazivaju i sve supstance u spreju (lakovi, dezodoransi, osveživači vazduha, sredstva za čišćenje, pesticidi i drugo). Za njihovo čuvanje i rasprskavanje služe aerosol-boce. S obzirom da su se za lakove za kosu i druge preparate koristili između ostalog i freoni, naneta je velika šteta životnoj sredini jer je utvrđeno da su oni veliki zagađivači i da uništavaju ozonski omotač. Danas se koriste ugljovodonici koji ne uništavaju ozonski omotač, ali su veoma zapaljivi.

## Povezano

* Gas
* Freon
* Ozonosfera

## Reference

## Vanjske veze
# Kalij

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|

|  |
| --- |
| **K** - Ca
 |
|   Na **K** Rb
 |
|  periodni sistem
 |

 |
| **Opšti podaci** |
| Ime, simbol,atomski broj
 | Kalijum, K, 19
 |
| Pripadnost skupu
 | alkalnih metala
 |
| grupa, perioda
 | IA, 4
 |
| gustina, tvrdoća
 | 856 kg/m3, 0,4
 |
| Boja
 | srebrnobela  |
| **Osobine atoma** |
| atomska masa
 | 39,0983 u
 |
| atomski radijus
 | 220 (243)pm
 |
| kovalentni radijus
 | 196 pm
 |
| van der Valsov radijus
 | 275 pm
 |
| elektronska konfiguracija
 | [Ar]4s1 |
| e- na energetskim nivoima
 | 2, 8, 8, 1
 |
| oksidacioni broj
 | 1
 |
| Osobine oksida
 | jako bazni
 |
| kristalna struktura
 | regularna prostorno
centrirana

 |
| **fizičke osobine** |
| agregatno stanje
 | čvrsto
 |
| temperatura topljenja
 | 336,53 K (63,38 °C)
 |
| temperatura ključanja
 | 1032 K (759 °C)
 |
| molska zapremina
 | 45,94×10−3 m3/mol
 |
| toplota isparavanja
 | 79,87 kJ/mol
 |
| toplota topljenja
 | 2,334 kJ/mol
 |
| pritisak zasićene pare
 | 1,06×10−4 Pa
 |
| brzina zvuka
 | 2000 m/s (293,15 K)
 |
| **Ostale osobine** |
| Elektronegativnost
 | 0,82 (Pauling) 0,91 (Alred)
 |
| specifična toplota
 | 757 J/(kg\*K)
 |
| specifična provodljivost
 | 13,9×106 S/m
 |
| toplotna provodljivost
 | 102,4W/(m\*K)
 |
| I energija jonizacije
 | 418,8 kJ/mol
 |
| II energija jonizacije
 | 3052 kJ/mol
 |
| III energija jonizacije
 | 4420 kJ/mol
 |
| IV energija jonizacije
 | 5878 kJ/mol
 |
| V energija jonizacije
 | 7975 kJ/mol
 |
| VI energija jonizacije
 | 9590 kJ/mol
 |
| VII energija jonizacije
 | 11343 kJ/mol
 |
| VIII energija jonizacije
 | 14944 kJ/mol
 |
| IX energija jonizacije
 | 16963,7 kJ/mol
 |
| X energija jonizacije
 | 48610 kJ/mol
 |
| **Najstabilniji izotopi** |
|

| izotop
 | zast.
 | v.p.r.
 | n.r.
 | e.r. MeV
 | p.r.
 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 39K
 | **93,26%** | stabilni izotor sa 20 neutrona
 |
| 40K
 | 0,012%
 | 1,277×109 godina
 | β- | 1,311
 | 40Ca
 |
| 41K
 | 6,73%
 | stabilni izotor sa 22 neutrona
 |
| 43K
 | (veš.)
 | 22,3 sati
 | β- |  | 43Ca
 |

 |
| Tamo gde drugačije nije naznačeno, upotrebljene su SI jedinice i normalni uslovi.
 |
| Objašnjenja skraćenica: zast.=zastupljenost u prirodi, v.p.r.=vreme polu raspada, n.r.=način raspada, e.r.=energija raspada, p.r.=proizvod raspada
 |

**Kalijum** ili **kalij** (**K**, latinski - *kalium*) je metal IA grupe.

Stabilni izotopi su 39K i 41K.
Važan nestabilni izotop je 40K, iz kojeg zavisno od načina promene nastaje 40Ar ili 40Ca.

Najbitniji minerali kalijuma su silvin, silvinit, karnalit, kainit, langbeinit i razni aluminosilikati.

Važna jedinjenja kalijuma su kalijumoksid, kalijumperoksid, kalijumsuperoksid, kalijumhidroksid (koji je veoma jaka baza), kao i mnoge soli. Skoro sve soli kalijuma dobro rastvorljive u vodi. Važno jedinjenje za hemiju je takođe kalijumpermanganat.

Katjoni kalijuma su glavnim katjonima unutar ćelije i neophodni su za funkcionisanje ćelijske membrane.

Katjoni K+ pripadaju V grupi katjona. Oni plamen boje u roze-ljubičastu boju.

## Povezano

* Jedinjenja kalijuma
# Meandar

Meandri na rijeci Nowitna u Poljskoj
**Meandar** je geografski pojam za zavojito korito rijeke koje krivuda u obliku slova S. Meandar može biti i naziv za same okuke krivudave rijeke.

## Porijeklo imena

Nastanak i nestanak Meandra
Naziv je dobio po današnjoj rijeci Büyük Menderes u Maloj Aziji, koju su stari Grci zvali **Maiandros** (grčki:*Μαίανδρος*), koja je bila karakteristična po svom vrlo izvijenom vodotoku u donjem dijelu.

Njeno ime je već za Klasične Grčke postalo sinonim za sve što je savijeno i izvijeno, poput istoimenih dekorativnih uzoraka ili govorničkih figura i ideja, kao i za geomorfološke pojave.
Već je grčki historičar za rijeku Meandar Strabon rekao: "...njezin tok tako je izuzetno izvijen da se sve izvijeno može zvati meandrijanje."

Model razvoja meandra
## Karakteristike Meandra

Meandre obično imaju rijeke u ravničarskom dijelu, oni nastaju erozivnim djelovanjem vodene struje na zemljište uz korito rijeke. Voda se ne kreće pravocrtno već vrtložno i po inerciji. Zbog toga erozija djeluje na pojedine točke korita različito. Najslabije je djelovanje duž konveksnih a najjače duž konkavnih stranica. Voda postupno ruši konkavne obale, i tako vremenom riječni tok dobivja oblik meandra.

Izuzetak je uklješteni meandar, koji nastaje u planinama, gdje riječni tok obilazi vrhove, pa zato krivuda.

Na meandru se razlikuje vrat (najkraći razmak između konkavnih obala jednog meandra) i duljina - udaljenost na rijeci od početka do završetka vrata. Za vrijeme poplave voda preljeva meandar, pa voda poteče kraćim putem. Tako odsječeni meandri se pretvaraju u riječno jezero.

## Reference

## Vanjske veze

* Nitsa Movshovitz & Hadar Alla Shmuklar: River Meandering and a Mathematical Model of this Phenomenon, Physicalplus, Israel Physical Society (IPS) Arhivirano 2008-02-20 na Wayback Machine-u (`en`)
# Vadi

Vadi u Omanu
**Vadi** (arapski: وادي, engleski: **Wadi**) je tradicionalno arapski pojam koji se prvenstveno odnosi na dolinu. U nekim slučajevima to se odnosi na suho riječno korito koje ima vode samo za vrijeme jakih kiša, ali i za svaki nepredvidiv vodotok.

Vadi se najčešće nalaze po pustinjama Sjeverne Afrike i poluotoku Arabiji, znaju biti dugi po nekoliko stotina kilometara.

## Hidrologija

Vadi se kao vodotokovi, razlikuju od rijeka i potoka, jer je njihov površinski tok povremen ili kratkotrajan. Vododerina vadija u pustinjskom okolišu je obično suha tijekom cijele godine, osim nakon kiše. Pustinjsko okruženje inače karakteriziraju nagle i jake (ali vrlo rijetke kiše) tako da znaju uzrokovati nagle poplave. Ići po vadima u određeno doba godine može biti opasno zbog neočekivane navale vode. Takve nagle pojave jakih bujica i poplava, uzrok su smrti nepažljivih šetača, svake godine u Sjevernoj Americi i mnogim bliskoistočnim zemljama.

Vadi u pustinji Negev (Izrael)
Zbog koncentracije podzemnih voda čak i nakon sezonskih poplava, obale mnogih vadija su poželjna ljudska staništa. Nomadski pustinjski pastiri pronalaze nešto zelenila za sebe i svoja stada u vadima, čak i u tako suhim krajevima kao Sahara, na svojim krstarenjima po pustinji.

Vodotok u vadima je neobično brz, ali naglo gubi brzinu, jer se dobar dio vode naglo gubi u poroznim sedimentima korita vadija. Vododerine vadija su obično sastavljene od šljunka i pijeska. Ti sedimenti su najvećim dijelom nastali za eocenskim procesima.

Vremenom vododerine vadia mogu "promjeniti smjer vodotoka" jer prisutnost podzemnih voda pogoduje vegetaciji, koja toliko ispuni korito vadija, da voda više nemože teći kroz njega, pa promjeni smjer, i počne teći natrag.

## Reference

## Literatura

* Summary: Drainage Courses, Wadis Arhivirano 2010-02-21 na Wayback Machine-u. United States Army Corps of Engineers. Desert Processes Working Group; Knowledge Sciences, Inc. (n.d), Preuzeto 2008-08-26. (`en`)
* Summary: Summary: Drainage Courses, Wadis - Inverted Arhivirano 2009-02-08 na Wayback Machine-u. United States Army Corps of Engineers. Desert Processes Working Group; Knowledge Sciences, Inc. (n.d), Preuzeto 2008-08-26. (`en`)

## Vanjske veze

* IHP REGIONAL WADI HYDROLOGY NETWORK, International Hydrological Programme, UNESCO. (`en`)
* Arab Center for Studies of Arid Zones and Dry lands (ACSAD) Arhivirano 2009-04-04 na Wayback Machine-u: Water resources division. (`en`)
# Permafrost

Permafrost
U geologiji, **permafrost** je zemljište koje se nalazi na temperaturi tačke topljenja (mržnjenja) vode (0°C), ili ispod nje, u periodu od dve ili više godina. Led ne mora biti prisutan, ali se često javlja. Većinom se permafrost nalazi na velikim geografskim širinama, ali postoji i planinski permafrost na većim nadmorskim visinama.

U ruskim tundrama je najdublji permafrost (bio) do dubine 1450 m.

## Vreme potrebno da se permafrost formira u dubini tla

| vreme (u godinama) | dubina permafrosta (m)
 |
| --- | --- |
| 1 | 4,44
 |
| 350 | 79,9
 |
| 3500 | 219,3
 |
| 35000 | 461,4
 |
| 100000 | 567,8
 |
| 225000 | 626,5
 |
| 775000 | 687,7
 |

## Vanjske veze

* Permafrost i klimat (`ru`)
* Šta je permafrost? Arhivirano 2006-07-03 na Wayback Machine-u (`en`)
* Koliko brzo se permafrost menja? Koje su posledice ovih promena? sa \*NOAA (`en`)
* PERMAFROST: problem za građevinu Aljaske (`en`)
* Permafrost Young Researchers Network (PYRN) Arhivirano 2007-09-28 na Wayback Machine-u (`en`)
* International Permafrost Association (IPA) (`en`)
* United States Permafrost Association (USPA) (`en`)
# Gejzir

Gejzir Strokkur, u Islandu
**Gejzir** (iz islandskog jezika *geysa* – *vrtlog, tok*) je termalni izvor na zemaljskoj površini koji u manje ili više redovitim vremenskim razmacima izbacuje kipuću vodu i paru kao fontanu u zrak.

Ime *gejsir* je dobio po Islandskim izvoru *Geysir*. Gejziri se nalaze uglavnom na vulkansko aktivnim područjima (Island, Novi Zeland, Čile, Nacionalni park Yellowstone u SADu).

## Erupcija

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
| 1. para izlazi iz kipuće vode
 | 2. vodeni val se diže
 |
|  |  |
| 3. Kipuća voda izlazi iz zemlje
 | 4. Kipuća voda i para se diže 60m visine
 |

Vruće stijene, duboko ispod površine dižu temperaturu vode. Pritisak tjera vodu kao mlaz prema gore. Kada se napuni spremište ponovo sa vrućom vodom, gejzir ponovo izvire.

Gejzir djeluje po načelu stalnog izvora vode i podzemnih tunela, koji djeluju kao cijevi. Kad se nakupi dovoljno vruće vode, tlak ju podiže na površinu.

Najpredvidljiviji gejzir u Yellowstone parku je Old Faithful. Prosječno vrijeme između erupcije iznosi 64 minuta.

## Poznati gejziri

Erupcija White Dome gejzira u Yellowstone-u
Gejzir je rijedak prirodni fenomen, jer zahtijeva kombinaciju vode, topline i podzemnih tunela.

1. Nacionalni park Yellowstone, Wyoming, Sjeverna Amerika
2. Dolina Gejzira, polutok Kamčatka, Rusija, Azija
3. El Tatio, Čile, Južna Amerika
4. vulkansko podrujčje Taupo, Sjeverni otok, Novi Zeland, Oceanija
5. Island, Europa

## Vanjske veze

* *Geysers and How They Work* by Yellowstone National Park
* Geyser Observation and Study Association (GOSA) Arhivirano 2020-10-31 na Wayback Machine-u
* Geysers of Yellowstone: Online Videos and Descriptions
* *About Geysers* by Alan Glennon Arhivirano 2004-02-07 na Wayback Machine-u
* *Cold Water Geysers* by Alan Glennon Arhivirano 2009-04-23 na Wayback Machine-u
* *Geysers*, The UnMuseum Arhivirano 2009-01-25 na Wayback Machine-u
* *Johnston's Archive Geyser Resources*
* *The Geology of the Icelandic geysers* by Dr. Helgi Torfason, geologist
* *Geysers and the Earth's Plumbing Systems* by Meg Streepey
# Ekspozicija

Primjer ekspozicije dugačke nekoliko sati - zvijezde na nebu ostavljaju tragove
Ekspozicija od 15 sekundi valove "pretvara" u maglu
 *Za ostale upotrebe, pogledajte Ekspozicija (razvrstavanje).*
**Ekspozicija** (lat. *expositio* - izložba) ili **izloženost svjetlosti** (oznaka *Hs*) je fotometrijska mjerna veličina koja opisuje ukupnu količinu svjetlosti koja pada na neku plohu (fotografski medij, film ili senzor) u određenom vremenu, a određena je umnoškom osvjetljenja *Es* i njegova trajanja *t*, to jest:

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_0
Mjerna jedinica osvijetljenosti jest luks sekunda (lx s).

## U fotografiji

u svijetu fotografije je izlaganje fotografskog filma, ploče, papira ili senzora svjetlosti. U fotografskom žargonu ekspozicijom se najčešće naziva trajanje otvora blende, tj. samo trajanje izlaganje fotografskog senzora svjetlosti. U tom kontekstu "ekspozicija" se mjeri u klasičnim vremenski jedinicama - sekundama, minutama ili satima, odnosno najčešće u rasponu od djela sekunde (npr. 1/4000) do nekoliko desetaka sekundi (npr. 30) kod modernih DSLR fotoaparata.

## Fotometrija

Fotometrija je grana optike koja se bavi mjerenjem svojstava svjetlosti, u smislu njenog *doživljenog* sjaja u ljudskom oku. Sedam osnovnih fotometrijskih veličina opisuje svojstva svjetlosti:

| Veličina
 | Mjerna jedinica
 |
| --- | --- |
| Energija ili količina svjetlosti | *Qs* | lumen sekunda | lm⋅s
 |
| Svjetlosni tok ili fluks | *Φs* | lumen (cd⋅sr) | lm
 |
| Intenzitet ili jačina svetla | *Is* | kandela (lm/sr) | cd
 |
| Svjetloća ili luminancija | *Ls* | kandela po četvornom metru | cd/m2 |
| Osvetljenost ili iluminacija | *Es* | luks (lm/m2) | lx
 |
| Ekspozicija ili izloženost svjetlosti | *Hs* | luks sekunda | lx⋅s
 |
| Svjetlosna učinkovitost ili efektnost | *η* | lumen po vatu | lm/W
 |

## Reference

## Povezano

* Svetlost