Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Ljetne olimpijske igre 1904.

| III. Olimpijske igre - St. Louis 1904
 |
| --- |
|  |
|
 |
| **Opći podaci** |
| **Grad domaćin** | St. Louis, SAD
 |
| **Otvaranje** | 1. 7. 1904.
 |
| **Zatvaranje** | 23. 11. 1904.
 |
| **Statistika** |
| **Broj država** | 13
 |
| **Broj sportaša** | 689
 |
| **Broj takmičenja** | 94
 |

**III. Olimpijske igre - St. Louis 1904** su održane u gradu St. Louisu u SAD. Iako je u početku MOO odabrao Chicago za grad domaćina, priredba je kasnije premještena u St. Louis. Slično kao i prethodne Igre u Parizu, i ove su OI održane kroz nekoliko mjeseci kao popratna manifestacija uz Svjetsku izložbu. Čak su sama sportska natjecanja održavana paralelno brojnim drugim sportskim natjecanjima, ali su se ipak razlikovala od njih naznakom 'olimpijska'. Zbog specifičnih prilika u većini su natjecanja sudjelovali samo natjecatelji iz SAD, tako da su čak neke discipline i sportovi, u odsustvu natjecatelja iz drugih zemalja, proglašena Nacionalnim prvenstvom SAD. Bile su to prve Igre na kojima su službeno dodjeljivane sve tri medalje (zlato, srebro, bronca).

## Lista sportova

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * atletika
* boks
* biciklizam
* dizanje utega
* golf
* gimnastika
* hrvanje
* lacrosse
* mačevanje
 |  | * nogomet
* plivanje
* potezanje konopa
* tenis
* roque (inačica kroketa)
* skokovi u vodu
* streličarstvo
* vaterpolo
* veslanje
 |

Kao demonstracijski sport prezentirana je košarka.

## Tablica osvojenih medalja

(*Medalje domaćina posebno istaknute*)

|  |  |
| --- | --- |
| Olimpijske igre 1904
 |  |
| **Plasman** | **Država** | **Zlato** | **Srebro** | **Bronca** | **Ukupno** |
| 1 |  **SAD** | **78** | **82** | **79** | **239** |
| 2 |  Njemačka  | 4 | 4 | 5 | 13 |
| 3 |  Kuba | 4 | 2 | 3 | 9 |
| 4 |  Kanada | 4 | 1 | 1 | 6 |
| 5 |  Mađarska | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 6 |  Mješoviti tim | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 7 |  Velika Britanija | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 8 |  Grčka | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 9 |  Švicarska | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 10 |  Austrija | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  |  | 96 | 92 | 92 | 280 |

## Vanjske veze

* St Louis 1904, MOO
# Ljetne olimpijske igre 1916.

Međunarodni olimpijski komitet je odredio da se Olimpijske igre 1916. godine imaju održati u Berlinu. Njemačka prijestolnica je određena za domaćina, pobijedivši kandidature Aleksandrije i Budimpešte.

Za igre je planiran tjedan zimskih sportova, koji je trebao sadržavati brzo klizanje, umjetničko klizanje, hokej na ledu i nordijsko skijanje.

Berlinski organizatori su ozbiljno shvatili kandidaturu te je 1912. i 1913. sagrađen velebni olimpijski stadion.

Pripreme za održavanje igara nije omelo ni izbijanje prvog svjetskog rata godine 1914. Mnogi su tada držali da će do 1916, kada su se Igre trebale održati, rat biti završen. Kada se ispostavilo da to nije slučaj, bilo je kasno da se Igre organiziraju na neutralnom terenu ili pokuša ishoditi olimpijsko primirje.

Neodržavanje Olimpijskih igara je teško pogodilo olimpijski pokret, koji je odlučio da se u spomen na taj događaj slijedeće Olimpijske igre službeno zovu VII. Olimpijskim igrama, te tako ustanove presedan koji će biti korišten za Olimpijade 1940. i 1944. godine.

Godine 1931. MOK je odlučio da Berlin dobije domaćinstvo Olimpijade koja je konačno održana 1936. godine.
# Ljetne olimpijske igre 1924.

**VIII. Olimpijske igre - Pariz 1924**

| VIII. Olimpijske igre - Pariz 1924
 |
| --- |
|  |
| **Opći podaci** |
| **Grad domaćin** | Pariz, Francuska
 |
| **Otvaranje** | 4. svibnja 1924.
 |
| **Zatvaranje** | 27. srpnja 1924.
 |
| **Statistika** |
| **Broj država** | 44
 |
| **Broj sportaša** | 3092
 |
| **Broj sportova** | 17
 |
| **Broj takmičenja** | 126
 |

VIII Olimpijske igre 1924. godine su održane u Parizu. Grad Pariz je izabran od strane MOK-a u konkurenciji preostalih gradova kandidata: Amsterdama, Berlina, Los Anđelesa, Rio de Žaneira i Rima. Ovo su bile zadnje Igre za vreme kojih je predsednik MOK bio Pjer de Kuberten. Kao prateća manifestacija ovim igrama održana je i Međunarodna nedelja zimskih sportova, i to od 25. januara do 5. februara 1924. godine, koja je kasnije od strane MOK-a označena kao Zimske olimpijske igre 1924.

Od posebnosti na ovim Igrama treba istaći da je kao deonica maratonske trke odabrana distanca 42 km i 195 m, ista ona koja se trčala na Igrama u Londonu 1908., a od Igara u Parizu postaje standardna dužina svih maratona.

Od takmičara, posebno se pamte atletičari na srednjim i dugim stazama iz Finske: Pavo Nurmi koji je pobedio u trkama na 1.500 m i 5.000 m (koje su održane u razmaku od jednog sata!) i u kros trci. Vil Ritola je pobedio na 10.000 m i 3.000 m sa preponama, dok je bio drugi na 5.000 m i u kros trci iza Nurmija. Albin Stenros je pobedio u maratonu, dok je finska ekipa (sa Nurmijem i Ritolom) pobedila u ekipnim trkama na 3.000 m i kros trci. Zbog toga je ta sjajna generacija trkača kasnije bila poznata pod nazivom „leteći Finci“. Zapažene su bile i tri zlatne medalje koje osvojio plivač Džoni Vajsmiler (čemu je dodao i bronzu u vaterpolu), te pet medalja, od čega 3 zlatne, mačevaoca Rodžera Dukreta iz Francuske.

Jugoslavija učestvuje sa 37 sportista i prvi put osvaja medalje i to zlatne. Učinio je to gimnastičar Leon Štukelj osvojivši prva mesta u višeboju i na vratilu.

Događaji na ovoj Olimpijadi su poslužili kao zaplet *Oscarom* nagrađenom filmu *Vatrene kočije*.

## Jugoslavija na igrama

Jugoslaviju je predstavljalo 37 sportista u sedam sportova (atletika, biciklizam, gimnastika, konjički sport, plivanje, rvanje, fudbal) a dve zlatne medalje Leona Štukelja u gimnastici (višeboj, vratilo) donele su joj 14. mesto među osvajačima medalja.

To su prve od 11 olimpijskih medalja gimnastičara.

## Vanjske veze

*  Arhivirano 2013-05-21 na Wayback Machine-u
# Ljetne olimpijske igre 1932.

| X. Olimpijske igre - Los Angeles 1932
 |
| --- |
|  |
| **Opći podaci** |
| **Grad domaćin** | Los Angeles, SAD
 |
| **Otvaranje** | 30. srpnja 1932.
 |
| **Zatvaranje** | 14. kolovoza 1932.
 |
| **Statistika** |
| **Broj država** | 37
 |
| **Broj sportaša** | 1408
 |
| **Broj sportova** | 14
 |
| **Broj takmičenja** | 116
 |

**X. Olimpijske igre - Los Angeles 1932** su bile teško pogođene velikom ekonomskom krizom, jer veliki broj naglo osiromašenih država jednostavno svojim sportašima nije mogao priuštiti putne karte do Los Angelesa. Zato je na tim igrama sudjelovalo dva puta manje sportaša nego u Amsterdamu četiri godine ranije.

Ni u samim SAD Olimpijada nije izazvala neko zanimanje. Igre je otvorio potpredsjednik Charles Curtis.

No, Igre su ostale upamćene kao prve radi kojih je sagrađeno Olimpijsko selo.

Jugoslavija se našla na listi učesnika, iako je JOK odlučio da se ne učestvuje zbog visokih troškova putovanja, zahvaljujući atletičaru Veljku Narančiću, koji je o svom trošku otputovao i SAD i takmičio se u bacanju diska.

## Jugoslavija na igrama

Oficijelno Jugoslovenski olimpijski komitet nije doneo odluku o učešću naših sportista na Igrama u Los Anđelesu, niti je prijavio za takmičenje atletičara dr Veljka Narančića, koji se takmičio u bacanju diska i sa 36,51 m zauzeo 17. mesto u konkurenciji 18 takmičara iz 11 zemalja.

Narančića je za igre prijavio Milivoje Naumović, jugoslovenski konzul u San Francisku, a Organizacioni komitet je ovu prijavu prihvatio pošto je saglasnast dao Sigfrid Edstrem, predsednik Međunarodne amaterske atletske federacije.

## Vanjske veze

*  Arhivirano 2017-09-10 na Wayback Machine-u
# Ljetne olimpijske igre 1940.

*Za ostale upotrebe, pogledajte Ljetne olimpijske igre 1940. (razvrstavanje).*
XII. Olimpijske igre su bile zakazane za period između 21.9. i 6.10. 1940. u japanskom glavnom gradu Tokiju. Tokyo je pravo na igre dobio pobijedivši kandidaturu Helsinkija.

Međutim, izbijanje drugog japansko-kineskog rata godine 1937. je MOK natjeralo da Igre umjesto toga zakaže za period između 20.7. i 4.8. 1940. u Helsinkiju.

Olimpijada u Helsinkiju je trajno otkazana nakon izbijanja drugog svjetskog rata.

MOK je, smatrajući to svojom moralnom obvezom, odlučio da oba dva grada budu domaćini budućih Igara. Helsinki je Igre dobio 1952, a Tokyo 1964. godine.
# Ljetne olimpijske igre 1944.

XIII. Olimpijske igre su trebale biti održane u Londonu godine 1944. Odluku je Međunarodni olimpijski komitet donio u junu 1939.

Samo nekoliko mjeseci kasnije izbio je drugi svjetski rat, učinivši sve priprema za Olimpijadu bespredmetnim.

London je ipak postao domaćinom Olimpijskih igara, ali tek kada je završio rat. Igre su održane 1948. godine.
# Ljetne olimpijske igre 1948.

| XIV. Olimpijske igre - London 1948
 |
| --- |
|  |
| **Opći podaci** |
| **Grad domaćin** | London, Ujedinjeno Kraljevstvo
 |
| **Otvaranje** | 29. srpnja 1948.
 |
| **Zatvaranje** | 14. kolovoza 1948.
 |
| **Statistika** |
| **Broj država** | 59
 |
| **Broj sportaša** | 4099
 |
| **Broj sportova** | 17
 |
| **Broj takmičenja** | 136
 |

**XIV. Olimpijske igre - London 1948** su bile prve održane nakon drugog svjetskog rata. Originalno su Olimpijske igre trebale biti održane 1940. godine u Tokiju, ali je izbijanje drugog japansko-kineskog rata dovelo do odluke da se umjesto toga održe u Helsinkiju, a igre 1944. godine u Londonu. No, u međuvremenu je izbio drugi svjetski rat pa su ti planovi bačeni u vodu.

O organizaciji igara se razmišljalo i u Beogradu, pravljeni su planovi za Olimpijski stadion na Kalemegdanu, što je inženjerska komora kritikovala.

Igre su održane pod snažnim dojmom rata, u Londonu koji se oporavljao od posljedica bombardiranja Luftwaffe i čije je stanovništvo živjelo u oskudici. Zbog toga je donesena odluka da se na Igre ne pozovu predstavnici Njemačke i Japana, koje su tada bile pod savezničkom okupacijom.

S druge strane su na Igrama prvi put sudjelovali predstavnici Indije i Pakistana kao nezavisnih država.

## Reference
# Ljetne olimpijske igre 1956.

**XVI. Olimpijske igre - Melbourne 1956**

| XVI. Olimpijske igre - Melbourne 1956
 |
| --- |
|  |
| **Opći podaci** |
| **Grad domaćin** | Melbourne , Australija
 |
| **Otvaranje** | 22. studenog 1956.
 |
| **Zatvaranje** | 8. prosinca 1956.
 |
| **Statistika** |
| **Broj država** | 67
 |
| **Broj sportaša** | 3148
 |
| **Broj sportova** | 17
 |
| **Broj takmičenja** | 145
 |

Odluka da se Olimpijske igre 1956. godine održe u Melbourneu donešena je godine 1949. Tada je Melbourne pobijedio u konkurenciji s Buenos Airesom, Ciudad de Mexicom i šest američkih gradova.

S obzirom da su se igre održavale u južnoj hemisferi, njihovo održavanje je moralo biti pomaknuto za kraj godine, kada je Melbourneu toplije vrijeme. Zbog australskih propisa o karanteni konja, konjički događaji su morali biti održani u Stockholmu.

Olimpijada 1956. bila je zasjenjena s dvije teške svjetske krize koje su izbile prije njenog održavanja. Sueska kriza i anglo-francuska invazija Egipta je bila povod Egiptu, Libanonu i Iraku da bojkotiraju igre.

Drugi, mnogo značajniji događaj bila je antikomunistička pobuna u Mađarskoj i sovjetska vojna intervencija. Smatrajući Sovjete agresorom, Španija, Holandija i Švicarska su bojkotirale igre u znak protesta.

Sportaši iz Mađarske su, pak, propušteni kroz sovjetske kontrolne točke te su sudjelovali na Igrama, a ždrijeb je odlučio da se u polufinalnoj utakmici sastanu mađarski i sovjetski vaterpolo tim. To je dovelo do legendarne utakmice u kojoj se bazen navodno zacrvenio od krvi. Polovica svih mađarskih igrača je odlučila da se nakon Olimpijade više ne vrati u domovinu.

Igre je bojktirala i Narodna Republika Kina, u znak protesta što se dozvolilo da se Tajvan natječe pod imenom Republike Kine.
# Ljetne olimpijske igre 1964.

**XVIII. Olimpijske igre - Tokio 1964**

| XVIII. Olimpijske igre - Tokio 1964
 |
| --- |
|  |
| **Opći podaci** |
| **Grad domaćin** | Tokio, Japan
 |
| **Otvaranje** | 25. kolovoza 1964.
 |
| **Zatvaranje** | 11. rujna 1964.
 |
| **Statistika** |
| **Broj država** | 83
 |
| **Broj sportaša** | 8348
 |
| **Broj sportova** | 17
 |
| **Broj takmičenja** | 150
 |

Tokio je bio određen za domaćina Olimpijskih igara 1940. godine, ali je Međunarodni olimpijski komitet nakon japanske invazije na Kinu domaćinstvo predao Helsinkiju, da bi te igre bile definitivno otkazane izbijanjem drugog svjetskog rata.

Slično kao i u slučaju Berlina 1936, odnosno Helsinkija 1952. godine, MOK je udijelio Igre Tokiju u nastojanju da se simbolički izbrišu efekti svjetskih ratova na olimpijski pokret.

Japanski organizatori su, pak, Igre shvatili kao sjajnu priliku da pokažu kako je novi, moderni Japan okrenuo leđa svom nekadašnjom ekstremnom nacionalizmu i militarizmu, te da je spreman postati odgovornim dijelom međunarodne zajednice. To je također bila prilika da Japan svijetu pokaže efekte poslijeratnog privrednog čuda te da se nametne kao ekonomska i tehnološka sila.

Igre su ušle u historiju kao prve koje su pomoću satelita prenošene na televizijske ekrane diljem svijeta.

Tokijska Olimpijada je većini sudionika ostala u izuzetno dobrom sjećanju. Često se za nju govorilo da predstavlja posljednju "dobru" Olimpijadu, odnosno da je bila najbliža olimpijskim idealima i neopterećena demonstracijama, politikanstvom, bojkotima i krvoprolićima koja će bacati sjenu
na buduća olimpijska natjecanja.

Događaji oko tokijske olimpijade su temelj zapleta za film *Koračaj, ne trči*, posljednji u kome je igrao veliki holivudski glumac Cary Grant.
# Ljetne olimpijske igre 1968.

**XIX. Olimpijske igre - Mexico City 1968**

| XIX. Olimpijske igre - Mexico City 1968
 |
| --- |
|  |
| **Opći podaci** |
| **Grad domaćin** | Mexico City, Meksiko
 |
| **Otvaranje** | 12. listopada 1968.
 |
| **Zatvaranje** | 27. listopada 1968.
 |
| **Statistika** |
| **Broj država** | 172
 |
| **Broj sportaša** | 5530
 |
| **Broj sportova** | 20
 |
| **Broj takmičenja** | 172
 |

Ciudad Mexico je izborio pravo na održavanje Igara 1963. godine u konkurenciji s Detroitom, Buenos Airesom i Lyonom.

Kasnije su se javili mnogi koji nisu bili oduševljeni tim izborom, jer se Ciudad Mexico nalazi na nadmorskoj visini od 2000 m, te je to utjecalo na mnoge sportaše koji se tome nisu bili u stanju prilagoditi. S druge strane, mnogo godina se tvrdilo da je rekord od 8,9 m u skoku u dalj, koji je bio postigao Bob Beamon, posljedica upravo tih okolnosti.

Igre su postale poznate i zbog uvođenja flop tehnike u skoku uvis, koji je donio zlatnu medalju Dicku Fosburyju.

Na Igrama je prvi put diskvalificiran sportaš zbog pozitivnog testa na doping - švedski petobojac Hans-Gunnar Liljenwall.

No, Igre su, kao nikada dotada, bile zasjenjene burnim političkim događajima koji su se u to doba događali u svijetu - vijetnamskim ratom, rasnim nemirima u SAD, studentskim nemirima širom svijeta te invazijom Varšavskog pakta na Čehoslovačku.

Tako je samo deset dana prije održavanja Igara u Ciudad Mexicu je policija poubijala nekoliko stotina studenata u zloglasnom Tlateloco masakru.

Na samim Igrama je velike simpatije pobrala čehoslovačka gimnastičarka Vera Časlavska, koja je iskoristila Igre i zlatnu medalju kako bi javno osudila sovjetsku invaziju i okupaciju svoje zemlje.

S Igara je svijet obišla i slika dvojice crnih američkih sportaša Tommieja Smitha i Johna Carlosa koji su dobijanje zlatnih i srebrnih medalja iskoristili kako bi na olimpijskom podiju svijetu pokazali pozdrav vezan uz američke crnačke nacionaliste. Zbog te geste su izbačeni iz američkog olimpijskog tima te im je doživotno zabranjeno učešče na Olimpijskim igrama.

Jedna od heroja Igara bila je Đurđica Bjedov iz Splita, koja je osvojila zlatnu medalju u plivanju.
# Ljetne olimpijske igre 1976.

**XXI. Olimpijske igre - Montreal 1976**

| XXI. Olimpijske igre - Montreal 1976
 |
| --- |
|  |
| **Opći podaci** |
| **Grad domaćin** | Montreal, Kanada
 |
| **Otvaranje** | 17. srpnja 1976.
 |
| **Zatvaranje** | 1. kolovoza 1976.
 |
| **Statistika** |
| **Broj država** | 92
 |
| **Broj sportaša** | 6028
 |
| **Broj sportova** | 21
 |
| **Broj takmičenja** | 198
 |

Pripreme za održavanje Olimpijskih igara u Montrealu bile su pod snažnim dojmom masakra koji se dogodio na prethodnoj Olimpijadi u Münchenu. U nastojanju da se takav događaj više nikada ne ponovi, poduzete su dosada nezapamćene mjere sigurnosti.

Olimpijski bojkoti 1976-1984
Sjenu na Igre je, pak, bacio bojkot 22 afričke države koje su tako reagirale na MOK-ovo odbijanje zahtjeva da se Novi Zeland isključi sa Igara, nakon što je novozelandski ragbijaški tim bio igrao u Južnoj Africi pod režimom apartheida. MOK je svoju odluku obrazložio s time da ragbi nije olimpijski sport.

Kasnije se ispostavilo da je najveći problem montrealske Olimpijade financijske prirode. Loša administracija, inflacija i ekonomske nedaće izazvane naftnom krizom dovele su do enormnog rasta troškova, pa Olimpijske igre 1976. i dan-danas drže rekord kao najskuplje u historiji. Mnogi od olimpijskih objekata, uključujući stadion, nisu bili dovršeni kao što je bilo planirano. Montreal je nakon Igara godinama bio prisiljen otplaćivati dugove, pa se Olimpijske igre 1976. drže kao jednom od većih financijskih katastrofa u modernoj historiji.
# Ljetne olimpijske igre 1980.

**XXII. Olimpijske igre - Moskva 1980**

| XXII. Olimpijske igre - Moskva 1980
 |
| --- |
|  |
| **Opći podaci** |
| **Grad domaćin** | Moskva, SSSR
 |
| **Otvaranje** | 17. srpnja 1980.
 |
| **Zatvaranje** | 3. kolovoza 1980.
 |
| **Statistika** |
| **Broj država** | 80
 |
| **Broj sportaša** | 5217
 |
| **Broj sportova** | 21
 |
| **Broj takmičenja** | 203
 |

Odluka da se Olimpijske igre održe 1980. godine u Moskvi donešena je 23.10. 1974. kada je Los Angeles - koji je jedini istakao protukandidaturu - poražen s 39 naprama 20 glasova. Ta je odluka donešena za vrijeme detanta i njome se nastojalo pokazati kako je olimpijski pokret lišen ideoloških predrasuda, odnosno da se Olimpijske igre mogu održati u komunističkoj zemlji.

No, u međuvremenu je hladni rat ponovno eskalirao tako da je moskovska Olimpijada ostala trajno zasjenjena jednim od najvećih bojkota u historiji Igara. Njega su inicirale SAD, protestirajući zbog sovjetske invazije na Afganistan, a njemu su se, na ovaj ili onaj način, priključile 64 zemlje. Američkim sportašima je bilo zabranjeno sudjelovati, dok su druge zapadne države dozvolile svojim sportašima da nastupaju kao pojedinci, odnosno da nastupaju pod olimpijskom umjesto nacionalnom zastavom.

Olimpijski bojkoti 1976-1984
Igre su i pored toga ostale upamćene kao veliki spektakl, a različita natjecanja su održana širom tadašnjeg SSSR-a. Nedostatak zapadnih rivala je mnoga od njih, pak, učinio predvidljivima pa su Igrama dominirali sovjetski i drugi sportaši iz istočnog bloka. Ipak, prisustvo košarkaškog tima iz tadašnje Jugoslavije je Sovjete lišilo zlatne medalje.

Sovjeti su zbog nedolaska Amerikanaca bili uvrijeđeni te su se odlučili na odmazdu organizacijom istovjetnog bojkota za Olimpijadu u Los Angelesu.
# Ljetne olimpijske igre 1984.

**XXIII. Olimpijske igre - Los Angeles 1984**

| XXIII. Olimpijske igre - Los Angeles 1984
 |
| --- |
|  |
| **Opći podaci** |
| **Grad domaćin** | Los Angeles, SAD
 |
| **Otvaranje** | 28. srpnja 1984.
 |
| **Zatvaranje** | 12. kolovoza 1984.
 |
| **Statistika** |
| **Broj država** | 140
 |
| **Broj sportaša** | 6797
 |
| **Broj sportova** | 23
 |
| **Broj takmičenja** | 221
 |

Odluka da se Olimpijske igre održe u Los Angelesu je donešena 18.5. 1978. Los Angeles je bio jedini grad-kandidat, i nitko na to nije imao zamjerke. S obzirom da su prethodne igre udijeljene sovjetskoj Moskvi, u jeku detanta se smatralo da je ravnotežu između dvije tadašnje supersile dobro održati tako da slijedeće Igre održe na teritoriju SAD.

No, to je imalo neočekivane i nepredviđene posljedice nakon nove eskalacije hladnog rata izazvane sovjetskom invazijom na Afganistan. Nakon što su SAD 1980. SAD u znak protesta organizirale bojkot moskovske Olimpijade, SSSR je odgovorio istom mjerom tako što je 8.5. 1984. najavljen bojkot od strane 14 zemalja tadašnjeg Istočnog bloka.

Olimpijski bojkoti 1976-1984
Jedina zemlja istočnog bloka koja nije bojkotirala Igre bila je Rumunjska. Zbog toga su je gledatelji na olimpijskom stadionu posebno toplo pozdravili za vrijeme svečanog mimohoda na otvaranju Igara, a slično su pozdravljeni i predstavnici Jugoslavije koju su mnogi u publici pogrešno držali dijelom istočnog bloka.

Američki organizatori nisu bili nimalo obeshrabreni niti pretjerano razočarani ionako očekivanim bojkotom. Nedolazak istočnih sportaša samo je omogućio američkim i drugim sportašima da osvoje zlatne medalje na njihov račun. Zbog toga su Igre postale prilično popularne u SAD i zasada predstavljaju jedine koje su ostvarile financijsku dobit.

Za američke organizatore je isto tako bilo važno da četiri godine nakon moskovske Olimpijade dokažu tehnološku i svaku drugu superiornost nad svojim ideološkim suparnikom. Zato su Igre bile izvrsno organizirane i prepune spektakla, čemu je svoj doprinos dao i Hollywood. Igre je bio otvorio predsjednik Ronald Reagan, kojemu će njihov uspjeh izvrsno doći za vrijeme kampanje za njegov izbor.

Prije samih Igara su uloženi veliki napori i uvedene dotada nezapamćene mjere sigurnosti kako se ne bi ponovio minhenski masakr. Neke od tih priprema su 1983. godine postale inspiracijom za zaplet filma *Plavi grom*.

Sovjetski bojkot losanđeleske Olimpijade je potakao američkog televizijskog magnata Teda Turnera da organizira Igre dobre volje kao svojevrsnu alternativu olimpijadama, odnosno kao priliku vrhunskim sovjetskim i američkim sportašima da konačno odmjere snage jedni s drugima.
# Ljetne olimpijske igre 1992.

**XXV. Olimpijske igre - Barcelona 1992**

| XXV. Olimpijske igre - Barcelona 1992
 |
| --- |
|  |
| **Opći podaci** |
| **Grad domaćin** | Barcelona, Španjolska
 |
| **Otvaranje** | 25. srpnja 1992.
 |
| **Zatvaranje** | 9. kolovoza 1992.
 |
| **Statistika** |
| **Broj država** | 169
 |
| **Broj sportaša** | 9956
 |
| **Broj sportova** | 32
 |
| **Broj takmičenja** | 286
 |

Odluku da se XXV. Olimpijske igre održe u Barcelonu Međunarodni olimpijski komitet je donio u oktobru 1986. Barcelona je pobijedila kandidature Amsterdama, Birminghama, Beograda, Brisbanea i Pariza.

Odluka da se Igre održe upravo u Barceloni mnogi pripisuju lobiranju od strane Juana Antonija Samarancha, koji je, navodno htio Olimpijadu u svojoj rodnoj Kataloniji. No, argumenti za Olimpijadu u Barceloni su bili i činjenica da je taj grad imao olimpijsku infrastrukturu koja datira još od 1930-ih, kao i da bi tada Olimpijada koincidirala s 500. obljetnicom otkrića Amerike.

Slično kao i zimska olimpijada u Albertvilleu, i ljetna olimpijada u Barceloni je bila pod snažnim dojmom povijesnih događaja koji su se dogodili u prethodnom periodu. Tako su, slično, kao i u Albertvilleu, nastupali timovi ujedinjene Njemačke, te odnedavno nezavisnih Litve, Letonije, Estonije, Slovenije i Hrvatske. Svoj olimpijski debi su imali i predstavnici Bosne i Hercegovine te Makedonije.

Timovi iz 12 država bivšeg SSSR-a udruženih u Zajednicu nezavisnih država su nastupili kao Ujedinjeni tim.

U međuvremenu su UN zbog izbijanja rata u BiH donijele sankcije protiv Savezne republike Jugoslavije, te je njenom olimpijskom timu MOK zabranio pristup Igrama. No, individualni sportaši su se mogli natjecati pod olimpijskom zastavom. Jedan od njih bila je i Jasna Šekarić, koja je uspjela osvojiti srebrnu medalju iz gađanja pištoljem.

Početak procesa ukidanja apartheida je omogućio i južnoafričkom timu da prvi put od godine 1960. sudjeluje na Igrama.

Najveći sportski događaj bio je posljedica odluke MOK-a da dozvoli američkim profesionalnim košarkašima da sudjeluju na Olimpijadi. Tim sastavljen od superzvijezda NBA i prozvan *Dream Team* je dominirao Igrama i očekivano osvojio zlatnu medalju, pa je hrvatski košarkaški tim imao razloga srebrnu medalju smatrati briljantnim dostignućem.