# Interkontinentalna balistička raketa

Test američkog ICBM-a tipa Minuteman
Topol-M, primjer modernog mobilnog ICBM-a
**Interkontinentalna balistička raketa** (ili **ICBM**, iz engleski: *intercontinental ballistic missile*) je balistički projektil s dometom od preko 5500 km. Oni su uglavnom konstruirani radi nošenja nuklearnog naoružanja, tj. nošenje jedne ili više nuklearnih bombi. Neki noviji ICBM-ovi čak su konstruirani za nošenje konvencionalne ili čak inertne (bez eksploziva) bojne glave. Oni se pouzdaju u veliku brzinu udara bojne glave kao sredstva za nanošenje velike štete. Zbog velikog dometa i snage bojnih glava u slučaju nuklearnog rata većinu štete bi napravili ICBM-ovi lansirani iz silosa ili s podmornica.

### Faze leta

Kod većine ICBM-ova let se odvija na sličan način:

* uzlijetanje - traje od 3 do 5 minuta (kraće za projektile na kruto gorivo, duže za one na tekuće); na kraju ove faze projektil se nalazi na visini od 150 do 400 km i kreće se brzinom od oko 7000 m/s.
* let - traje oko 25 minuta - u njemu projektil izvodi podorbitalni let u eliptičnoj putanji. Apogej se nalazi otprilike na visini od 1,200 km, a veća os eliptične putanje je između 3186 i 6372 km. Time se postiže presijecanje putanje projektila s točkom na Zemlji koju projektil gađa. Prilikom ove faze projektil može izbaciti više bojnih glava, balona s metaliziranim premazom, ometače radara ili slične mamce.
* obrušavanje - zadnja faza leta koja traje oko 2 minute. U njoj se bojna glava obrušava na svoju metu brzinom od oko 4 km/s (kod prvih ICBM-ova je ta brzina bila manja od 1 km/s). Pritom bojna glava može manevrirati radi izbjegavanja i zbunjivanja obrane.

### Historija

Prvi ICBM razvijan je u Njemačkoj krajem Drugog svjetskog rata. Von Braun je dobio zadatak da napravi raketu sposobnu za bombardiranje Sjeverne Amerike. Projekt je započet kao dvostupanjska raketa A9/A10 "Amerikarakete". Amerikarakete je trebala imati domet od oko 4100 do 5000 km i bojnu glavu od 1000 kg. Nakon kraja rata, nacistički naučnici koji su radili na njemačkim raketa su tajno prevezeni u SAD i SSSR nakon čega su te države i same započele razvoj raketnog naoružanja.

Godine 1953. SSSR je započeo s incijativom za razvoj ICBM-a. Sergej Koroljov je postao glavni dizajner projektila i njegov rad urodio je plodom kada se 1957. pojavio projektil R-7. R-7 je prvi put testiran u augustu 1957., a 4. oktobra te godine je iskorišten za lansiranje Sputnjika 1 u orbitu.

U SAD-u je svaki pojedini ogranak vojske razvijao svoj ICBM što je usporavalo njihov razvoj. SAD je svoj program razvoja ICBM-a započeo 1946. godine s raketom MX-774. Prvi je program otkazan 1948. nakon samo tri djelomično uspješna lansiranja. Tek je 1951. SAD započeo novi program razvoja ICBM-a koji je rezultirao projektilom Atlas. Prvo uspješno lansiranje ICBM-a SAD je izveo 17. decembra 1957., četiri mjeseca nakon prvog leta R-7.

Nastavkom utrke u naoružanju ICBM-ovi su postajali sve točniji i imali su sve veći domet. Pojavili su se projektili koji su nosili više neovisnih nuklearnih bomba. Svaka od tih bombi može pogoditi zaseban cilj udaljen i nekoliko stotina kilometara.

U želji da si osiguraju oružje "drugog udara", u slučaju da u prvom nuklearnom napadu budu uništeni silosi s raketama na kopnu, SSSR i SAD razvile su podmornice koje su bile sposobne nositi ICBM-ove. Podmornice su mogle skrivene pričekati kraj prvog napada i onda lansirati svoje projektile na neprijateljske gradove. Primjer su sovjetska klasa Typhoon s 20 projektila R-39 i američka Ohio s 24 projektila Trident II.

ICBM-ovi i danas, nakon kraj Hladnog rata, imaju važnu ulogu u demonstraciji moći te se oni redovito unaprijeđuju radi izbjegavanja sve naprednijih sustava protuobrane.

### Moderni ICBM-ovi

Moderni ICBM-ovi nose uglavnom više bojnih glava (MIRV) što omogućuje jednom projektilu da pogodi više meta. MIRV se pojavio kao odgovor na razvoj antibalističkih projektila.

ICBM-ovi danas mogu biti postavljeni na sljedeći način:

* U silosu koji pruža određenu zaštitu od napada.
* Na podmornicama: tada su ICBM-ovi poznati kao SLBM (submarine launched ballistic missiles). Oni pružaju gotovo jednak domet i nosivost kao kopneni ICBM-ovi.
* Na pokretnim lansirnim rampama: koncept koji je primijenjen kod ICBM-a Topol-M. Prednost pokretnih rampi je njihovo teže uništavanje.
* Mobilne lansirne rampe na željezničkim prugama, primjer za to je ICBM RT-23 Molodets.

### Aktivni i neaktivni projektili

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  SAD

* Atlas
* Titan I
* Titan II
* Minuteman I
* Minuteman II
* Minuteman III
* LGM-118A Peacekeeper
* Midgetman
* Polaris
* Poseidon
* Trident
 |  Rusija (i SSSR)

* MR-UR-100
* R-7
* R-9
* R-16
* R-36
* R-32M2
* RS-24
* RSM-52/3M20
* RT-23
* Topol
* RT-2UTTKh
* UR-100
* UR-100N
 |  Kina

* DF-5
* DF-31 CSS-9
* DF-31A CSS-9
 |  Francuska

* M4
* M45
* M51.1
* M51.2
 |  Indija

* Agni-V
 |

## Povezano

* Balistička raketa kratkog dometa
* Balistička raketa srednjeg dometa
* Balistička raketa intermedijernog dometa

## Vanjske veze

* (`en`) *Estimated Strategic Nuclear Weapons Inventories* (septembar 2004)
* (`en`) *Intercontinental Ballistic and Cruise Missiles* Arhivirano 2011-01-01 na Wayback Machine-u na stranicama FAS-a (Federation of American Scientists)
* (`en`) "A Tale of Two Airplanes", Ltc. Kingdon R. Hawes