# Ivan Pudar

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|

| Ivan Pudar
 |
| --- |
| Osobne informacije
 |
| Puno ime
 | Ivan Pudar
 |
| Nadimak
 | *Maca* |
| Rođenje
 | 6. kolovoza 1961. Zemun, Srbija
 |
| Profesionalni klubovi\*
 |
| **Godina** | **Klub** | **Nastupi (golovi)** |
| 1979. - 1990. 1990. - 1991. 1991. - 1992.
 | HNK Hajduk Split Espinho Boavista
 | 0157 000(0) 0028 000(0) 0021 000(0)
 |
| Reprezentacija
 |
| 1985.
 |  SFR Jugoslavija
 | 0001 000(0)
 |
| Trenirane momčadi
 |
| 2004. - 2007. 2007. 2008. - 2009. 2009. 2010. 2012. - 2013.
 | HNK Šibenik HNK Hajduk Split HNK Trogir NK Solin NK Hrvatski Dragovoljac NK Solin
 |

 |
| Napomene
 |
| \* Nastupi i (golovi) u profesionalnim klubovima broje se samo za ligu iz koje je klub. |

**Ivan Pudar** (Zemun, 6. kolovoza 1961.), hrvatski bivši nogometni vratar, danas nogometni trener.

## Igračka karijera

Kao nogometaš proveo je karijeru u Hajduku, debitiravši u Osijeku, a par dana nakon toga kao 18-godišnjak branio je u famoznoj utakmici Kupa UEFE protiv, tada možda najjače momčadi u Europi, njemačkog HSV-a. U obje je utakmice vrlo dobro branio, bez obzira na ispadanje Hajduka.

1986. doživio je prometnu nesreću gdje ozlijeđuje koljeno, koje je mu usporava obećavajuću karijeru i zauvijek prekida uzlaz ka samom vrhu europskih vratara.

Odlazi na posudbu u Spartak iz Subotice na šest mjeseci, te se vraća u Split, i tamo kao što je obećao, postaje kapetanom.

Do 1990. brani za Hajduk, na čijem golu broji 187 utakmica. U inozemstvu je branio na vratima portugalskih klubova Espinha, Boaviste i Sao Joai de Madeire, te njemačkog Triera.

Za reprezentaciju Jugoslavije branio je samo jednu utakmicu, ne dobivavši prigodu u izabranim vrstama, čiji izbornici su preferirali vratare koji su branili u "Partizanu" i "C. zvijezdi" iz Beograda.

Od inih reprezentativnih kategorija, ima brončanu medalju sa olimpijade u Los Angelesu 1984..

Statistika u Hajduku

| Natjecanje
 | Nastupi
 | Golovi
 |
| --- | --- | --- |
| Prvenstvo | 157 | 0
 |
| Kup | 15 | 0
 |
| Superkup | 0 | 0
 |
| Međunarodne | 13 | 0
 |
| Splitski podsavez | 0 | 0
 |
| **Ukupno** | **185** | **0**
 |
| Prijateljske | 101 | 4
 |
| Sveukupno | **286** | **4** |

## Trenerska karijera

Kao trener bio je na klupi Hajduka 2002. u obliku pomočnika Slavenu Biliću, a vodio je i kadete, te juniore *bilih*. Nakon toga, ostaje Hajdukovim "igračem" i trenira momčadi povezane sa splitskim klubom, poput Omiša, Mosora, dva puta Solina i Šibenika. Vječna želja, kao i svakom bivšem igraču, bila je da jednom sjedne na mjesto trenera Hajduka, kojem je bio blizu nakon otkaza Gudelju i ostavke Bonačića, ali nije uspio dobiti posao.

Nakon što je 2004. pri dnu druge lige preuzeo momčad Šibenika, u 2 godine s njom je dospio do četvrtog mjesta 1. HNL, afirmiravši talentirane igrače poput Gordona Schildenfelda i Ante Rukavine. Tokom sezone 06./07. došao je do naslova trenerskog osvježenja i sigurnog nasljednika Zorana Vulića na klupi matičnog mu kluba. Sve su mu momčadi igrale lijep, napadački nogomet, a osobno se najčešće konzultirao sa slavnim Tomislavom Ivićem koji ga je cjenio i kao igrača.

Nakon što je Vulić pred kraj tekuće sezone podnio ostavku, Pudar je stigao na toliko očekivano mjesto trenera Hajduka, gdje je po ugovoru trebao ostati naredne 2 sezone, ne bi li potvrdio "Hajdukovu" tradiciju u kojoj su njegovi treneri (nerijetko i najuspješniji) uglavnom bili vratari.

Nakon što je "Vulićevu" sezonu završio kao drugi, iza neuhvatljivog Dinama, u narednu je sezonu krenuo sa 3 gostujuća remija u 5 utakmica, jedva eliminiranom Budućnosti, te porazom od Sampdorije na Poljudu uz igru nedostojnu iskusne i skupe momčadi kakvu je vodio. Već nakon 5. kola dobio je otkaz.

## Nagrade i priznanja

* najbolji trener 2. HNL 2012./13.

## Reference