Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Frédéric Mistral

|  Frédéric Mistral |
| --- |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | (1830-septembra-08)8. septembra 1830.  Maillane, Francuska |
| Smrt | 25. marta 1914. (dob: 83)  Maillane, Francuska |
| Nacionalnost | Francuz |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | pisac, filolog, leksikograf |
| Opus |
| Književni pravac | modernizam |
| Književne vrste | filologija, poezija |
| Jezik | oksitanski jezik |
| Znamenita djela |
| *Mirèio* |

**Frédéric Mistral** (oksitanski: **Frederi Mistral (Mistrau)**; Maillane, 8. rujna 1830. - Maillane, 25. ožujka 1914.) je francuski pjesnik, filolog i leksikograf, dobitnik Nobelove nagrade za književnost 1904. godine, zajedno sa španjolskim dramatičarem Joséom Echegarayjem. Za nagradu je bio nominiran svake godine od 1901. pa do 1904., kada mu je konačno i uručena. Mistral se proslavio kao pionir književnosti na oksitanskom jeziku, a bavio se i filologijom i leksikografijom tog jezika. Mistral je poznat i kao osnivač pokreta *Félibrige*, čiji je cilj bio promocija oksitanske kulture, a bio je i član *Académie de Marseille*.

Mistralov književni uspjeh djelomično je i zasluga Alphonsa de Lamartinea, koji ga je nahvalio u časopisu *Cours familier de littérature*. Njegova pastoralna poema *Mirèio* (1859.), koju je napisao na oksitanskom, donijela mu je nagradu pjesnika Francuske Akademije, a ujedno je i potaknula Lamartineovu pohvalu. Napisao je i uredio Francusko-oksitanski riječnik (1878.-86.), a izdao je mnoge zbirke pjesama, uključujući i *Zlatne otoke* ( *Lis isclo d'or*, 1876.) i dramatičnu poemu *Kraljica Ivana* ( *La Reino Jano*, 1890.).

Mistral je umro 25. ožujka 1914. u Maillaneu, gdje je i rođen. Njegov utjecaj je toliki da, danas, nekoliko škola nosi njegovo ime, a čileanska pjesnikinja i nobelovka Lucila de María del Perpetuo Socorro Godoy Alcayaga uzela je, za svoj pseudonim, ime Gabriela Mistral.
# Rudyard Kipling

| Rudyard Kipling  |
| --- |
| Rudyard Kipling |
| Biografske informacije |
| Rođenje | 30.12. 1865. Bombay, India |
| Smrt | 18.1. 1936. Bolnica Middlesex, London, Engleska  |
| Nacionalnost | britansko |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | novelist, romanopisac, pjesnik, novinar |
| Opus |
| Književne vrste | novela, roman, dječja književnost, poezija, putopis |
| Znamenita djela |
| *The Jungle Books* *Just So Stories* *Kim* |

**Rudyard Kipling** (Bombay, 30.12. 1865. - London, 18.1. 1936.) je bio engleski književnik

U djetinjstvu je naučio hindski, pohađao je vojno učilište u Devonshireu, a 1833. vratio se u Indiju i djelovao kao novinar. Putovao je u Japan, Ameriku i Južnu Afriku. S jednakim žarom djelovao je u književnom i političkom životu Britanije. Godine 1907. dobio je Nobelovu nagradu. Njegova proza donosi izuzetnu sliku indijskog života i svijeta britanskih vojnika, s osobitim smislom za svijet djece i životinja. Bio je zagovornik britanskog imperijalizma, a kao utjelovljenje kolonijalizma nemilosrdno je karikiran i parodiran. Najčitanije su i najznačajnije njegove knjige o džungli, koje karakterizira izvanredno poznavanje tajanstvene Indije i svijeta životinja.

## Djela

* *Grad strašne noći* (1885)
* *Priproste priče s planine* (1888)
* *Sablasna rikša i druge priče* (1889)
* *Balade iz vojarne* (1890)
* *Svjetlost se ugasila* (1890–1891)
* *Knjiga o džungli* (1894)
* *Druga knjiga o džungli* (1895)
* *Hrabro kapetanstvo* (1896)
* *Breme bijelog čovjeka* (1899)
* *Kim* (1901)
* *Ograničenja i obnove* (1932)
* *Nešto o meni* (1937)

## Vanjske veze

**Djela Djela čiji je autor Rudyard Kipling na Projektu Gutenberg, HTML online, text download.
* Works by Rudyard Kipling Arhivirano 2008-05-13 na Wayback Machine-u at University of Newcastle, HTML online.
* Works by Rudyard Kipling at Archive.org, scanned books viewable online or PDF download.
* Works by Rudyard Kipling, at Google Books, scanned books viewable online or PDF download.

**Izvori *Something of Myself* Arhivirano 2008-05-18 na Wayback Machine-u, Kipling's autobiography
* The Kipling Society website Arhivirano 2010-01-11 na Wayback Machine-u
* *Kipling Readers' Guide* Arhivirano 2010-04-03 na Wayback Machine-u from the Kipling Society; annotated notes on stories and poems.
* Kipling's Imperialism by David Cody - a brief entry on The Victorian Web
* A collection of contemporaneous responses to *White Man's Burden*
* A Master Of Our Art: Rudyard Kipling and Modern Science Fiction Arhivirano 2010-01-11 na Wayback Machine-u
* Rudyard Kipling, by John Palmer, 1915 biography from Project Gutenberg
* "Rudyard Kipling Invented SF!"

## Reference
# Carl Gustaf Verner von Heidenstam

|  Carl Gustaf Verner von Heidenstam |
| --- |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | 6. srpnja 1859.  Olshammar, Švedska |
| Smrt | 20. svibnja 1940.  Övralid, Švedska |
| Opus |
| avangarda |
| Znamenita djela |
| *Hans Alienus* *Dikter* *Karolinerna* *Tri Folkunga* |
| Nagrade |
| Nobelova nagrada za književnost 1916. |

**Carl Gustaf Verner von Heidenstam** (Olshammar, 6. 7. 1859. - Övralid, 20. 5. 1940.) je bio švedski pjesnik i romanopisac, dobitnik Nobelove nagrade za književnost 1916. Od 1912. pa do svoje smrti bio je član Švedske akademije. Većina njegovih djela su strastvene predodžbe švedskog karaktera, života i tradicije, često iz patriotskog gledišta.
# Knut Hamsun

Knut Hamson
**Knut Hamsun** (4. avgust 1859 – 9. februar 1952) bio je norveški pisac i dobitnik Nobelove nagrade za književnost 1920. godine. Posle Ibzena, najpoznatiji je norveški književnik. Tridesetih godina dvadesetog veka bio je angažovan kao političar, promovišući desničarske ideje. Podržavao je nacističku filozofiju i norvešku kvislinšku vladu, zbog čega je bio osuđen na robiju. Dešavalo se da su mu čitaoci, nezadovoljni političkim idejama koje je izlagao u svojim delima, vraćali kupljene knjige.

U književnim počecima pisao je romantičarskim stilom koji je naginjao ka modernoj književnosti. Njegovo prvo značajnije delo bilo je *Misterije*. Neki kritičari su ovo delo nazvali jevanđeljem modernizma, poredeći ga sa delima poput *Tako je govorio Zaratustra*. Delo je teško žanrovski definisati budući da se u njemu prepliću lirski i epski elementi uz dominantnu iracionalnost koja počiva na kritičkom odnosu prema građanskom društvu i njegovom nastojanju da se oslobodi stvaralačka ličnost. U vreme nastanka "misterija" nastala su i dela *Pan* i *Viktorija*. Hamsun je u *Viktoriji* ispevao himnu ljubavi.

Romani *Pan* i *Viktorija* su delovi trilogije u koju spada i roman *Glad*. *Pan* govori o čoveku koji na bolan način shvata kako stapanje čoveka sa prirodom više nije moguće. Hamsun prikazuje onaj deo ljudske istorije kada je „čovek postao bolesno čedo grada“.
Bavio i dramom i poezijom, ali sa slabijim uspehom. Nikada se nije pokajao zbog svojih političkih uverenja, čak ni u autobiografiji *Na zaraslim stazama*.

## Rad i dela

Prvi put je privukao pažnju 1890. godine romanom *Glad*. U poluautobiografskom delu opisao je pad mladog pisca u ludilo kao rezultat gladi i siromaštva. Hamsun je pionir psihološke literature u kojoj se pojavljuju tehnike kao što su tok svesti i unutrašnji monolog. Uticao je na autore kao što su Thomas Mann, Franz Kafka , Maksim Gorki, Stefan Zweig, Henry Miller, Hermann Hesse, John Fante i Ernest Hemingway.

Ostala dela:

* Pan,
* Misterije,
* Blagoslov zemlje,
* Avgust,
* Skitnice,
* Ruža,
* Po zaraslim stazama,
* Plodovi zemlje,
* Poslednje poglavlje,
* Nitkov iz skitničkog života,
* Krug se zatvara,
* Glas života,
* Žene na studencu,
* Viktorija,
* Urednik Lynge,
* Zavodnik i druge priče.
* Glad (više o tome možete pročitati na

## Literatura

* Svetislav Pušonjić: Čovek i civilizacija u delu Knuta Hamsuna, [ pogovor romanu Poslednje poglavlje ], Logos, Beograd, 2010.
* Svetislav Pušonjić: Značenje prvobitnosti u romanu 'Plodovi zemlje', [ pogovor romanu Plodovi zemlje Knuta Hamsuna ], Algoritam, Beograd, 2016.

## Vanjske veze

* [  Svetislav Pušonjić: Čovek i civilizacija u delu Knuta Hamsuna ]
# Anatole France

| Anatole France |
| --- |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | (1844-aprila-16)16. aprila 1844. Pariz |
| Smrt | 12. oktobra 1924. (dob: 80) Tours |
| Nacionalnost | francuska |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | književnik |
| Opus |
| Jezik | francuski |
| Nagrade |
| **Nobelova nagrada za književnost** 1921  |
| Potpis |
|  |

**Anatole France** (Pariz, 16. april 1844. - Saint-Cyr-sour-Loire, 12. oktobar 1924.), pravo ime *Jacques Anatole François Thibault*, francuski književnik.

Rođen u obitelji poznatog pariškog knjižara, rano ulazi u svijet knjiga, među kojima će kao književnik i bibliotekar provesti sav svoj život. Alfred Dreyfusova afera, u kojoj se oštro založio za reviziju procesa, znači prekretnicu u njegovu životu i stvaranju - izlazi iz knjiške izolacije, pristupa socijalistima i prelazi na ideološki angažiranu književnost.

U prvom radoblju svog književnog rada France je prije svega estet i deletant, te objavljuje stihove u duhu Parnasa, impresionističke kritike i romane, u kojima, bez obzira tretira li savremenu (*"Zločin Silvestra Bonnarda"*, 1881.) ili historijsku tematiku (*"Thais"*, 1890, *"Pečenjarnica kraljice Pédauque"*, 1893. i dr), dominira skepticizam i esteticizam.

Nakon Dreyfusove afere daje oštru društvenu kritiku u *"Savremenoj historiji"* i u nizu filozofsko-satiričkih romana (*"Otok pingvina"*, 1908, *"Bogovi žeđaju"*, 1912., *"Pobuna anđela"*, 1914.). Napisao je i nekoliko djela autobiografskog karaktera (*"Knjiga moga prijatelja"*, 1885., *"Mali Pierre"*, 1918. i dr.).

Mada nije nikad postigao široku popularnost, France je bio jedan od najistaknutijih književnika na razmeđu vijekova i glas svijesti svoje generacije, a skepticizmom, duhovitošću i ironijom, rafiniranim smislom za ljepotu i izvanrednim stilom, privlači i danas intelektualnu književnu publiku.

Dobitnik je Nobelove nagrade za književnost za 1921. godinu.

## Djela

* "Crveni ljiljan"
* "Život u cvatu"
* "Zločin Silvestra Bonnarda"
* "Pečenjarnica kraljice Pédauque"
* "Savremenoj historiji"
* "Knjiga moga prijatelja"
* "Mali Pierre"
* "Pobuna anđela"
* "Otok pingvina"
* "Bogovi žeđaju"

## Reference

## Vanjske veze

* Djela čiji je autor Anatole France na Projektu Gutenberg
* Djela čiji je autor ili tema Anatole France u bibliotekama (WorldCat katalog)
* Anatole France: A Brief Introduction
* *Anatole France, Nobel Prize Winner* by Herbert S. Gorman, The New York Times, 20 November 1921
* Correspondence with architect Jean-Paul Oury at Syracuse University
* Université McGill: le roman selon les romanciers Arhivirano 2015-12-23 na Wayback Machine-u
* (`fr`) Anatole France, his work in audio version Arhivirano 2009-09-19 na Wayback Machine-u
* Dreyfus Rehabilitated Arhivirano 2015-09-23 na Wayback Machine-u
# Jacinto Benavente

| Jacinto Benavente  |
| --- |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | (1866-augusta-12)12. augusta 1866.  Madrid, Španija |
| Smrt | 14. jula 1954. (dob: 87)  Madrid, Španija |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | dramski pisac |

**Jacinto Benavente y Martínez** (**Hasinto Benavente**, 12. avgust, 1866. - 14. jul, 1954.) bio je jedan od vodećih španskih dramskih pisaca 20. veka. Godine 1922. dobio je Nobelovu nagradu.

Benavente je dramu vratio u realnost korišćenjem društvene kritike, davao je prednost prozi nad rimom, komediji nad melodramom, dijalozima nad impulsivnim reakcijama. Pokazivao je interesovanja za estetiku, kasnije i za etiku.

Kao liberalni monarhista i kritičar socijalizma, nevoljno je podržavao Francov režim, koji je smatrao boljim od pokušaja republike 1931-36. Umro je u 87. godini u Toledu. Nikada se nije ženio i bio je gej.

## Glavna dela

Jacinto Benavente je napisao 172 dela. Među najznačajnijim su:

* *Los intereses creados* (1907),
* *Rosas de otoño* (1905),
* *Señora ama* (1908), penetrante estudio psicológico de una mujer asediada por los celos.
* *La malquerida* (1913), drama.
* *La ciudad alegre y confiada* (1916),
* *Campo de armiño* (1916)
* *Lecciones de buen amor* (1924)
* *La mariposa que voló sobre el mar* (1926)
* *Pepa Doncel* (1928)
* *Vidas cruzadas* (1929)
* *Aves y pájaros* (1940)
* *La honradez de la cerradura* (1942)
* *La infanzona* (1945)
* *Titania* (1946)
* *La infanzona* (1947)
* *Abdicación* (1948)
* *Ha llegado Don Juan* (1952)
* *El alfiler en la boca* (1954)

## Izvori

## Vanjske veze

* Djela čiji je autor Benavente na Projektu Gutenberg
* Works by Jacinto Benavente
* Biography and bibliography at the Books and Writers website
* Biography at the Nobel Prize official website
* Biography and bibliography at Noble-Winners.com (unofficial) website
* Brief article in the *Columbia Encyclopedia* Online Arhivirano 2008-10-15 na Wayback Machine-u
* *Encyclopedia of World Biography* article, reproduced at BookRags.com
# Grazia Deledda

| Grazia Deledda |
| --- |
| Gracija Deleda |
| Biografske informacije |
| Rođenje | 27. septembar 1871. Nuoro, Italija |
| Smrt | 15. augusta 1936. (dob: 64) Rim |
| Opus |
| Književni pravac | realizam, dekadentizam |
| Nagrade |
| Nobelova nagrada za književnost |

**Gracija Deleda** (italijanski: *Grazia Deledda*; 27. septembar 1871. Nuoro, Sardinija, Italija – 15. avgust 1936. Rim, Italija) je italijanska književnica. Dobitnica je Nobelove nagrade za književnost 1926. god.

## Biografija

Rodila se u imućnoj porodici, završila osnovnu školu, imala privatne učitelje a kasnije izučavala književnost na svoju ruku.

Roman *Nell'azzurro* izdat 1890. smatra se njenim prvim delom.

1900. udaje se za Palmiro Madesanija, funkcionera pri Ministarstvu Rata i seli se u Rim kada se posle objavljivanja nekoliko dela i kritika za nju zainteresovala.

1903. objavljuje roman „Elijas Protolu“ koji ju je potvrdio kao pisca.

Njeno stvaralaštvo duboko su cenili Luiđi Kapuana i Đovani Verga i još neki mlađi pisci kao Enriko Tovez, Pjetro Pankraci i Renato Sera.

## O njenim delima

Njen stvaralački opus počiva na ljubavi, bolu i smrti na kojima se bazira i osećaj grešnosti i neizbežnosti fatalizma.

Njena dela prožimaju uticaji pisaca verizma Đovani Verga ali ponekad i dekadentizma Gabrijela Danuncija.

U njenim romanima uvek su povezani i isprepletani mesta i ljudi, osećanja i okruženje.

## Izabrana dela

* *Fior di Sardegna* (1892)
* *Le vie del male* (1892)
* *Racconti sardi* (1895)
* *Anime oneste* (1895)
* *Elijas Portolu* (1903)
* *Cenere* (1904)
* *L'edera* (1912)
* *Canne al vento* (1913)
* *Marianna Sirca* (1915)
* *Majka* (1920)
* *La fuga in Egitto* (1925)
* *Il sigillo d'amore* (1926)
* *Cosima* (1937) objavljen posthumno
* *Il cedro del Libano* (1939) objavljen posthumno

## Vanjske veze

* Njena dela ha Internetu
* Nobelova nagrada-biografija
* Engleska Vikipedija o njoj
# George Bernard Shaw

| George Bernard Shaw |
| --- |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | (1856-jula-26)26. jula 1856. Dublin, Irska |
| Smrt | 2. novembra 1950. (dob: 94) Hertfordshire, Engleska |
| Nacionalnost | irsko |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | dramatičar, kritičar, politički aktivist |
| Opus |
| Književne vrste | Satira |
| Nagrade |
| **Nobelova nagrada za književnost** 1925
**Oscar za najbolji adaptirani scenario** 1938 *Pygmalion* |
| Inspiracija |
|
Od
* Arthur Schopenhauer, Richard Wagner, Henrik Ibsen, Friedrich Nietzsche, Henry George, William Morris
 |
|
Na
* socijalizam i fabijanizam u Ujedinjenom Kraljevstvu, Colin Wilson, Kurt Vonnegut
 |

**George Bernard Shaw** (Dublin, 26. 7. 1856 - Ayot St. Lawrence, 2. 11. 1950) bio je englesko-irski dramatičar, pisac brojnih duhovitih komada.

U Dublinu je učio za trgovačkog pomoćnika, a 1876. seli se u London. Bavio se i muzičkom i pozorišnom kritikom, a 1925. je dobio Nobelovu nagradu. "Pygmalion", ljubavno-lingvistička priča o profesoru Higginsu i Elizi Doolitle, vjerojatno je najpoznatiji komad G.B.Shawa, ali osim ove urnebesne komedije, pisao je i građanske drame u ibsenovskom duhu oštro kritizirajući lažni moral. Majstor jezičnog obrta i paradoksa.

Smatrao je da je srpska ćirilica najsavršenije pismo na svijetu i jedan zaokružen i logičan sistem. U svom testamentu ostavio je novčani iznos (£367,233 13s) Englezu koji uspe da reformiše i uprosti englesku abecedu po uzoru na Vukovu ćirilicu (jedno slovo jedan glas).

## Djela

### Pozorišna

* Plays pleasant (1898)
	+ Arms and the man (1894)
	+ Candida (1898)
	+ The man of destiny (1898)
	+ To se nikad ne zna (You never can tell; 1898)
* Plays Unpleasant:
	+ Widower's Houses (1892) - njegova prva drama
	+ The Philanderer (1905)
	+ Zanat gospođe Warren (Mrs. Warren's Profession; 1894)
* Đavolov učenik (The Devil's Disciple; 1897)
* Cezar i Kleopatra (Caesar And Cleopatra; 1901)
* John Bull's Other Island (1904)
* Major Barbara (1905)
* Čovjek i nadčovjek (Man and superman; 1905)
* Doktor u nedoumici (Doctor's dilemma; 1906)
* Androklo i lav (Androcles and the Lion; 1912)
* Pygmalion (1913)
* The Apple Cart (1929)

### Ostala

* Commonsense about the War (1914)
* The Intelligent Woman's Guide to Socialism and Capitalism (1928)
* The Black Girl in Search of God (1932)

## Vanjske veze

* Projekt Gutenberg *online* djela Arhivirano 2019-10-28 na Wayback Machine-u
# Ivan Bunjin

| {{{Ime}}}
 |
| --- |
|   |
|  |
| Nagrade
 | Nobelova nagrada za književnost
 |

**Ivan Aleksejevič Bunjin**, (rus. *Iván Alekséevič Búnin*, Voronjež, 22. oktobar 1870. – Pariz, 8. novembar 1953), ruski književnik

Bio je pesnik, romanopisac i novelist. Nakon Oktobarske revolucije, bio je u emigraciji. Za prevode s engleskog (Longfelou, Bajron) nagrađen je premijom Ruske akademije umetnosti, a 1933. dobio je Nobelovu nagradu za književnost. Individualist je, oplakuje propadanje plemićkog svijeta, traži i kultivira lepotu, a rusko selo nakon 1905. gleda samo u mračnim bojama.

**Dela: *„Selo“*
* *„Gospodin iz San Franciska“*
* *„Suhodol“*
* *„Mitjina ljubav“*
* *„Život Arsenjeva“*
* *„Tamni drvoredi“*
* *„memoari* „Uspomene“

## Literatura

* Mala školska enciklopedija, Beograd, 2006. ISBN 86-331-2950-7
* *Collected Stories of Ivan Bunin,* Ivan Bunin. Trans. Graham Hettlinger. Ivan R Dee 2007 ISBN 978-1566637589
* *Night of Denial: Stories and Novellas*, Ivan Bunin. Trans. Robert Bowie. Northwestern 2006 ISBN 0-8101-1403-8
* *The Life of Arseniev*, Ivan Bunin. edited by Andrew Baruch Wachtel. Northwestern 1994 ISBN 0-8101-1172-1
* *Dark Avenues*, Ivan Bunin. Translated by Hugh Aplin. Oneworld Classics 2008 ISBN 978-1-84749-047-6
* Thomas Gaiton Marullo. *Ivan Bunin: Russian Requiem, 1885–1920: A Portrait from Letters, Diaries, and Fiction* (1993, Vol.1)
* Thomas Gaiton Marullo. *From the Other Shore, 1920–1933: A Portrait from Letters, Diaries, and Fiction*. (1995, Vol.2)
* Thomas Gaiton Marullo. *Ivan Bunin: The Twilight of Emigre Russia, 1934–1953: A Portrait from Letters, Diaries, and Memoirs*. (2002, Vol.3)
* Alexander F. Zweers. *The Narratology of the Autobiography: An analysis of the literary devices employed in Ivan Bunin's The life of Arsenév*. Peter Lang Publishing 1997 ISBN 0-8204-3357-8

## Vanjske veze

* Djela čiji je autor Ivan Alekseyevich Bunin na Projektu Gutenberg
* (`ru`) Ivan Bunin site Arhivirano 2011-07-16 na Wayback Machine-u. A comprehensive collection of biographies, autobiographies, articles, photos and memoirs.
* (`ru`) Bunin: biography, photos, poems, prose, diaries, critical essays
* Biography in EnglishArhivirano 2005-08-28 na Wayback Machine-u
* Biography Arhivirano 2005-12-03 na Wayback Machine-u
* Ivan Bunin's Gravesite
* Ivan Bunin in The Literary Encyclopedia
# Roger Martin du Gard

|  Roger Martin du Gard |
| --- |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | 23. ožujka 1881.  Neuilly-sur-Seine, Francuska |
| Smrt | 22. kolovoza 1958.  Sérigny, Francuska |
| Nacionalnost | Francuz |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | paleograf, arhivist, književnik |
| Opus |
| Književni pravac | modernizam |
| Književne vrste | proza |
| Jezik | francuski |
| Znamenita djela |
| *Les Thibault* *Jean Barois* |

**Roger Martin du Gard** (Neuilly-sur-Seine, 23. 3. 1881. - Sérigny, 22. 8. 1958.), francuski književnik i dobitnik Nobelove nagrade za književnost 1937.

Njegov prvi uspješni roman je *Jean Barois* (1913.). No, Du Gardovo najambicioznije djelo je serija od 8 knjiga naslovljena *Thibaultovi* (1922. - 1940.). Du Gard je bio doživotni prijatelj s Andréom Gideom. Tijekom Drugog svjetskog rata boravio je u Nici gdje je pripremao roman koji je ostao nedovršen.

Roger Martin du Gard umro je 22. 8. 1958. i pokopan je na gradskom groblju u predgrađu Nice.

## Vanjske veze

* Roger Martin du Gard, 1937 Nobel Laureate for Literature
* About Roger Martin du Gard
# Pearl S. Buck

| Pearl S. Buck |
| --- |
| Pearl Buck, ca. 1972. |
| Biografske informacije |
| Rođenje | (1892-juna-26)26. juna 1892. Hillsboro, Zapadna Virdžinija, SAD |
| Smrt | 6. marta 1973. (dob: 80) Danby, Vermont, SAD |
| Nacionalnost | američka |
| Supružnik | John Lossing Buck (1917–1935) Richard Walsh (1935–1960) do njegove smrti |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | književnica, nastavnica |
| Opus |
| Jezik | engleski |
| Nagrade |
| **Pulitzerova nagrada** 1932
**Nobelova nagrada za književnost** 1938  |

**Perl Bak** (engleski: *Pearl Comfort Sydenstricker*; Hilsboro, 26. jun 1892 – Danbi, 6. mart 1973) američka je književnica i prva žena Amerikanka koja je nagrađena Nobelovom nagradom za književnost (1938). Roditelji su joj bili prezbiterijanski misionari, tako da je veliki deo svog detinjstva a i kasnijeg života provela u Kini. Najpre je naučila kineski jezik, a tek naknadno engleski. Pisala je romane, pripovetke i priče za djecu. U književnosti se javlja romanom engleski: *East Wind, West Wind*, a njeno najpoznatije delo je roman Dobra zemlja engleski: *The Good Earth* za koji je nagrađena Pulicerovom nagradom (1931).Dobra zemlja je prvi deo trilogije koja se nastavlja romanima Sinovi i Rastureni dom. Napisala je i biografije svojih roditelja, engleski: *The Exile* i engleski: *The Fighting Angel*.
Napisala je još jednu trilogiju, romane : Zmajevo seme u koji govori o dejstvu kinesko-japanskog rata na porodicu Ling Tana koja se, pod pritiskom strahota u okupiranom Nankingu, morala pridružiti gerilcima. Obećanje (1934) predstavlja drugu knjigu ove trilogije, ostvarenu u obliku ispovesti Ling Tanovog trećeg sina, Lao Sana, koji se bori protiv stranih osvajača. završna knjiga trilogije, Paviljon žena (1946), otkriva u većoj meri spisateljkino podozrenje prema društvenim normama patrijahalne Kine.

Njen poslednji roman „Večno čudo“ otkriven je u rukopisu 2013. godine.

## Odabrana djela

* "Tvorac grada"
* "Istočni vjetar, zapadni vjetar"
* "Dobra zemlja"
* "Sinovi"
* "Razbijeni dom"
* "Mati"
* "Duh i tijelo"
* "Rodoljub"
* "Drugi bogovi"
* "Zmajevo sjeme"
* "Božji ljudi"
* "Žena carica"
* "Veliki talas"

## Reference

## Vanjske veze
# Frans Eemil Sillanpää

| Frans Eemil Sillanpää |
| --- |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | (1888-septembra-16)16. septembra 1888. Hämeenkyrö, Finska |
| Smrt | 3. juna 1964. (dob: 75) Helsinki, Finska |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | književnik |
| Opus |
| Jezik | finski |
| Nagrade |
| **Nobelova nagrada za književnost** 1939  |

**Frans Emil Silanpe** (finski: *Frans Eemil Sillanpää*;  pronunciation; Hamenkiro, 16. septembar 1888 – Helsinki, 3. jun 1964) je bio jedan od najpoznatijih finskih pisaca.

Za svoje radove nagrađen je Nobelovom nagradom za književnost 1939. godine. U obrazloženju je rečeno da se nagrada dodeljuje za: „Duboko razumevanje seljaštva svoje zemlje i izuzetnu umetničku veštinu kojom je portretisao njihov način života i odnos sa prirodom“.

## Radovi

* *Elämä ja aurinko* (1916)
* *Ihmislapsia elämän saatossa* (1917)
* *Hurskas kurjuus* (1919)
* *Rakas isänmaani* (1919)
* *Hiltu ja Ragnar* (1923)
* *Enkelten suojatit* (1923)
* *Omistani ja omilleni* (1924)
* *Maan tasalta* (1924)
* *Töllinmäki* (1925)
* *Rippi* (1928)
* *Kiitos hetkistä, Herra...* (1930)
* *Nuorena nukkunut* (1931)
* *Miehen tie* (1932)
* *Virranpohjalta* (1933)
* „Ljudi u ljetnoj noći“ *Ihmiset suviyössä* (1934)
* *Viidestoista* (1936)
* *Elokuu* (Mesec žetve) (1941)
* *Ihmiselon ihanuus ja kurjuus* (1945)