Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Gustav Nachtigal

| Gustav Nachtigal |
| --- |
| Gustavov portret |
| Rođenje | 23. februar 1834. Eichstedt Kraljevina Pruska  |
| Smrt | 19. april 1885 na moru kod Rta Palmas, (Liberija) |

**Gustav Nachtigal** (23. februar 1834., Eichstedt - 19. april 1885, na brodu kod Liberije,) bio je njemački istraživač Sahare koji je pomogao Njemačkom Carstvu da dobije protektorate u Zapadnoj Africi.

## Biografija

Nakon studija medicine u Halleu, Würzburgu i Greifswaldu, jedno vrijeme je radio kao vojni kirurg.

Nakon tog je otišao u Tunis gdje je radio kao liječnik tuniskog bega, tamo je sudjelovao je u nekoliko ekspediciji u unutrašnjost zemlje.

Kao eksperta za Saharu, Pruski kralj Wilhelm I poslao ga je 1869. u misiju u Kraljevstvo Kanem-Bornu (danas na sjeveru Nigerije. Od tamo je prokrstario centralnim dijelovima Sahare, krjevima koji su tada bili nepoznati Europljanima, uključujući Tibesti i Borkou, koji se danas nalaze unutar sjevernog Čada.
Iz Bornua je prešao Sultanat Baguirmi također u Čadu, i, nastavio preko pokrajine Kordofan u Sudanu, i nakraju stigao do Kaira u novembru 1875.
Dojmove o svojoj ekspediciji objavio je knjizi Sahǎrâ und Sûdân (1879.- 1881.)

Od 1882.do 1884. radio je kao njemački konzul u Tunisu. Iz Tunisa ga je Njemački kancelar Bismarck poslao u Zapadnu Afriku da formalno radi na trgovačkim sporazumima sa tamošnjim domorodačkim vladarima, ali i da potajno sklapa ugovore o protektoratu.

Na taj je način Nachtigal osigurao njemačku vlast nad kolonijama koje se danas nalaze u Togom i Kamerunom.

Na povratku u Evropu brodom Möwe obolio je od tuberkuloze i umro 19. aprila 1885

## Reference

## Vanjske veze

* *Gustav Nachtigal* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
# Natko Nodilo

**Natko Nodilo** (Split, 31. kolovoza 1834. - Zagreb, 21. svibnja 1912.) bio je hrvatski političar, povjesničar i publicist.

Studirao je teologiju, povijest i zemljopis u Beču. Bio je prvi profesor opće povijesti na Filozofskom fakultetu u Zagrebu. Jedan je od vođa Narodne stranke u Dalmaciji i urednik novina "Il nazionale". Vodio je polemiku s autonomaškim ideologom N. Tommaseom u kojoj je argumentirao i pozivajuće se na povijesne izvore dokazao nužnost sjedinjenja Dalmacije s Hrvatskom. Kao povjesničar proučavao je ranu srednjevjekovnu povijest Hrvata i jugoistočne Europe.

Bio je poznat po zalaganju za političko jedinstvo Hrvata i Srba, odnosno smatrao je hrvatski i srpski jednim jezikom. Zbog toga je u doba Titove Jugoslavije veličan kao preteča ideologije bratstva i jedinstva, dok je nakon raspada Jugoslavije postao predmet kontroverzi i kritika, odnosno svojatanja između hrvatskih i srpskih nacionalista.

## Djela

* *Postanje svjetovne papinske vlasti ili pedeset godina talijanske historije*
* *Religija Srba i Hrvata na glavnoj osnovi pjesama, priča i govora narodnog*
* *Historija srednjeg vijeka za narod hrvatski i srpski I-III* (1899.-1905.)(nedovršeno)

## Literatura

* *Kečkemet, D., Hrvatski narodni preporod u Splitu, Split, 1999.*
* *Obad, S, Tri faze u ponarođenju splitske općine, u Hrvatski narodni preporod u Splitu, u Hrvatski narodni preporod u Splitu, Split, 1984.*
* *Vrandečić*, J., Dalmatinski autonomistički pokret u XIX. stoljeću, Zagreb, 2002.
# Franjo Iveković

**Franjo Iveković** (Klanjec, 10. rujna 1834. – Zagreb, 2. ožujka 1914.), hrvatski jezikoslovac i vjerski pisac.

Studirao je bogosloviju u Zagrebu i Pešti, a doktorirao je teologiju u Beču. Službovao je kao kapelan u Kloštru i Zagrebu, a kasnije je profesor nadbiskupskog liceja u Zagrebu. Jedan je od osnivača Društva sv. Jeronima. Po osnutku Sveučilišta u Zagrebu postaje profesor biblijskih znanosti i hebrejskog te docent sirskog i kaldejskog jezika na Bogoslovnom fakultetu. U dva navrata bio je dekan Bogoslovnog fakulteta, a 1879–80. i rektor Sveučilišta. Surađivao je u *Književniku*. Popularni su bili njegovi *Životi svetaca i svetica božjih* u 12 svezaka. Dovršio je *Rječnik hrvatskoga jezika* u dva opsežna sveska na jezičnim načelima vukovaca, koji je započeo njegov nećak jezikoslovac Ivan Broz.

## Djela

* *Životi svetaca i svetica božjih* (1873.-1888., 21892.-1908.)
* *Biblijska povjest starozavjetne objave Božje za srednja učilišta* (1879., 21895., 31900., 41907., 51913., 61918., 71921.)
* *Biblijska povijest novozavjetne objave Božje za srednja učilišta* (1879., 21898., 31911.)
* *Rječnik hrvatskoga jezika*. Svezak I. A – O. (1901.)
* *Rječnik hrvatskoga jezika*. Svezak II. P – Ž. (1901.)
# Franjo Kuhač

Franjo Kuhač (1874)
**Franjo Ksaver Kuhač** (Osijek, 20. studenog 1834. - Zagreb, 18. lipnja 1911.), etnomuzikolog i glazbeni povjesničar

Diplomirao je u Pešti, a glazbeno znanje proširivao je u Leipzigu, Weimaru i Beču. Nakon povratka u Osijek djelovao je kao klavirski pedagog i zborovođa, a 12 godina je putovao po Hrvatskoj i drugim zemljama skupljajući narodno blago. Na području folkloristike najvažnija je zbirka *"Južno-slavenske narodne popevke"* s 1600 napjeva uz klavirsku pratnju, njegov je pionirski rad na stvaranju hrvatske glazbene terminologije. Pozornost je izazvao otkrićem hrvatskih napjeva u dijelima Haydna i Beethovena. Okušao se i kao skladatelj kraćih klavirskih i vokalnih djela. Njegovo djelo *Ilirski glazbenici* je dragocjen dokument o preporodnim skladateljima.

Kuhačeve knjige:

* **Valpovo i njegovi gospodari**, Zagreb 1876.
* **Ilirski glazbenici**, Zagreb 1893.
# Joseph Marie Jacquard

| Joseph Marie Jacquard |
| --- |
| Jacquardov portret |
| Rođenje | 7. jul 1752. Lyon, Francuska  |
| Smrt | 7. august 1834. Oullins, Francuska |

**Joseph Marie Jacquard** (Lyon, 7. jul 1752. - Oullins, 7. august 1834.), bio je francuski inovator, izumitelj
*Žakardova razboja* koji je bio inpuls za tehnološku revoluciju u tekstilnoj industriji i baza modernog automatskog razboja.

## Biografija

Jacquard koji je inače bio tkalac i trgovac tekstilom, oduševio se prototipom zaboravljenog Vaucansonova
razboja, kog je vidio u njegovoj kolekciji.

Naročito mu se dopala ideja automatskog tkanja pomoću bušene kartice.

Žakardove bušene kartice
Jacquard je prototip svog razboja počeo konstruirati još 1790., ali je rad na njemu morao prekinuti zbog
Francuske revolucije, u kojoj je uzeo aktivno učešće na strani revolucionara (branio je Lyon).
Tako da je tek 1801. uspio dovršiti i prezentirati javnosti, koja se njime toliko oduševila da mu je dodjeljena brončana medalja.

Od 1804. do 05 nastavio je rad na njegovom poboljšanju - pa je konstruirao dodatak za obradu bušenih kartica, pa je odtada svaki razboj spregnut s tim dodatkom zvan *Žakardov razboj*.
U međuvremenu je njegov razboj proglašen javnim dobrom, a sam Jacquard je nagrađen državnom penzijom i pravom na tantijeme od svakog prodanog razboja.

No nije bilo sve tako idilično, jer je njegova mašina dočekana na nož među lyonskim tkalcima svile, koji su se bojali da će zbog
nje izgubiti posao, u svom bijesu nisu se zadržali samo na njihovu paljenju, nego su napadali i njega osobno i njegovu imovinu.
Na kraju su prednosti njegova razboja postale općeprihvaćena činjenica, tako da je već do 1812. samo u Francuskoj bilo instalirano 11.000 njegovih mašina. Jacquard je 1819. za to nagrađen zlatnom medaljom i Ordenom Legije časti. Primjena njegova razboja proširila se 1820. na Englesku, a od tamo na gotovo sve zemlje
svijeta.

## Reference

## Vanjske veze

* Joseph Marie Jacquard na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
# Teorijska fizika

**Teorijska fizika** je grana fizike koja koristi matematičke modele i apstrakcije u pokušaju da objasni prirodne fenomene. Sama srž teorijske fizike je matematička fizika, iako se koriste i druge konceptualne tehnike. Cilj je racionalizovati, objasniti i predvideti fizičke fenomene.

Napredak nauke u najvećem delu zavisi od međusobnog odnosa između ogleda i teorije. Ipak, u nekim slučajevima, istraživanja u teorijskoj fizici se zasnivaju isključivo na matematičkim argumentima, ne uzimajući u obzir eksperimente i posmatranja.

### Istaknuti teorijski fizičari

Poznati *teorijski fizičari* uključuju:

* Galileo Galilei (1564–1642)
* Christiaan Huygens (1629–1695)
* Isaac Newton (1643–1727)
* Leonhard Euler (1707–1783)
* Joseph Louis Lagrange (1736–1813)
* Pierre-Simon Laplace (1749–1827)
* Joseph Fourier (1768–1830)
* Nicolas Léonard Sadi Carnot (1796–1842)
* William Rowan Hamilton (1805–1865)
* Rudolf Clausius (1822–1888)
* James Clerk Maxwell (1831–1879)
* J. Willard Gibbs (1839–1903)
* Ludwig Boltzmann (1844–1906)
* Hendrik A. Lorentz (1853–1928)
* Henri Poincaré (1854–1912)
* Nikola Tesla (1856–1943)
* Max Planck (1858–1947)
* Albert Einstein (1879–1955)
* Milutin Milanković (1879–1958)
* Emmy Noether (1882–1935)
* Max Born (1882–1970)
* Niels Bohr (1885–1962)
* Erwin Schrödinger (1887–1961)
* Louis de Broglie (1892–1987)
* Satyendra Nath Bose (1894–1974)
* Wolfgang Pauli (1900–1958)
* Enrico Fermi (1901–1954)
* Werner Heisenberg (1901–1976)
* Paul Dirac (1902–1984)
* Eugene Wigner (1902–1995)
* Robert Oppenheimer (1904–1967)
* Sin-Itiro Tomonaga (1906–1979)
* Hideki Yukawa (1907–1981)
* John Bardeen (1908–1991)
* Lev Landau (1908–1967)
* Anatoly Vlasov (1908–1975)
* Nikolay Bogolyubov (1909–1992)
* Subrahmanyan Chandrasekhar (1910–1995)
* Richard Feynman (1918–1988)
* Julian Schwinger (1918–1994)
* Feza Gursey (1921–1992)
* Chen Ning Yang (1922– )
* Freeman Dyson (1923– )
* Gunnar Källén (1926–1968)
* Abdus Salam (1926–1996)
* Murray Gell-Mann (1929– )
* Riazuddin (1930– )
* Roger Penrose (1931– )
* George Sudarshan (1931– )
* Sheldon Glashow (1932– )
* Tom W. B. Kibble (1932– )
* Steven Weinberg (1933– )
* Gerald Guralnik (1936–)
* Sidney Coleman (1937–2007)
* C. R. Hagen (1937–)
* Ratko Janev (1939– )
* Leonard Susskind (1940– )
* Michael Berry (1941– )
* Bertrand Halperin (1941–)
* Stephen Hawking (1942–2018 )
* Alexander Polyakov (1945–)
* Gerardus 't Hooft (1946– )
* Jacob Bekenstein (1947–)
* Robert Laughlin (1950–)
* Edward Witten (1951– )
* Savas Dimopoulos (1952– )
* Lee Smolin (1955– )
* Brian Greene (1963– )
# Učitelj

| Učitelj
 |
| --- |
| Tip
 | profesija
 |
| Opis
 |
| Sposobnosti
 | sposobnost poučavanja, ugodna narav, strpljenje
 |
| Potrebno obrazovanje
 | odgovarajuća učiteljska škola i/li stručni ispit
 |
| Mjesta zaposlenja
 |  |
| Srodni poslovi
 | profesor, akademik, predavač, tutor
 |

**Učitelj** (tj. nastavnik, profesor, odgajatelj, itd.) je stručna osoba visokih radnih, obrazovnih i etičkih kvaliteta educirana za rad u vrtiću, školi ili fakultetu za određen predmet. On mora udovoljiti nizu specifičnih zahtjeva kao što su: svjesna motiviranost za zvanje, potpuniji sustav općeg i stručnog obrazovanja, visoke intelektualne sposobnosti, crte ličnosti adekvatne sustavu vrijednosti u društvu, visoku razinu zrelosti ličnosti, te visoku razinu osobne kulture.

Suvremeni učitelj je organizator i voditelj nastavnog procesa, koordinator i mentor, motivator, ravnopravni suradnik i dr. Njegova primarna uloga je da učenicima bude od pomoći u razvoju svih njihovih fizičkih i psihičkih potencijala te da im pomogne u dostizanju individualnog maksimuma.

Suvremeni zahtjevi i dalje afirmiraju pojedince kao kreativce i inicijatore, ali sada se više traži timski rad učitelja. Učitelji se konstantno profesionalno usvršavaju, kako bi što bolje odgovorili novim zahtjevima društva.

## Povezano

* Stručni ispit
# Jacobus Henricus van 't Hoff

|  |
| --- |
|  **Jacobus Henricus van 't Hoff** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | 30. kolovoza 1852.  Rotterdam, Nizozemska
 |
| Smrt
 | 1. ožujka 1911.  Berlin, Njemačka
 |
| Prebivalište
 |  Nizozemska  Njemačko Carstvo
 |
| Polje
 | Fizikalna kemija organska kemija
 |
| *Alma mater* | Delftski politehnički institut Univerzitet u Leidenu Univerzitet u Bonnu Univerzitet u Parizu Univerzitet u Utrechtu
 |
| Akademski mentor
 | Eduard Mulder
 |
| Poznat po
 | Kemijska kinetika, Stereokemija
 |
| Istaknute nagrade
 | Nobelova nagrada za kemiju (1901)
 |

**Jacobus Henricus van 't Hoff** (Rotterdam, 30. kolovoza 1852. – Berlin, 1. ožujka 1911) je bio nizozemski fizikokemičar i organokemičar. Bio je dobitnik prve Nobelove nagrade za kemiju 1901. godine. Istraživao je kinetiku kemijskih procesa, kemijsku ravnotežu, osmotski tlak i kristalografiju.

## Počeci

Rodio se u Rotterdamu, u liječničkoj obitelji. Studirao je kemiju na Politehničkom institutu u Delftu, a kasnije na sveučilištima u Leidenu, Bonnu i Parizu. Doktorirao je na Sveučilištu u Utrechtu 1874.

## Postignuća

Godine 1874. objavio je rad u kojem je objasnio optičku rotaciju kod nekih materija. Ovu pojavu je tumačio kao posljedicu tetraedarskog rasporeda kemijskih veza ugljikovih atoma i njihovih susjeda.

U svome djelu „Kemija u prostoru“ (*La chimie dans l'éspace*) iz 1874. godine, dao je primjere koji povezuju kemiju i geometriju i tako bio jedan od pionira stereokemije. U ovo doba ovo je bila revolucionarna ideja koju su dočekale brojne kritike.

Slijedeće značajno djelo van 't Hoff je objavio 1884. godine. To su bile „Studije o kemijskoj dinamici“ (*Études de Dynamique chimique*), u kojima je opisao novu metodu za opisivanje reda kemijske reakcije koristeći grafike i primjenio zakone termodinamike na kemijske sustave u ravnoteži. U znanost je uveo pojam kemijskog afiniteta. Kasnije se bavio kemijom rastvora i teorijom disocijacije elektrolita.

Godine 1901. bio je dobitnik prve Nobelove nagrade za kemiju za svoja istraživanja rastvora i otkriće osmotskog tlaka. Utvrdio je da se veoma razređeni rastvori ponašaju po matematičkim jednadžbama koje važe za plinove.
# Radioaktivna kontaminacija

Šablon:Zagađenje

Simbol opasnosti za radijaciju (*trefoil*).
**Radioaktivna kontaminacija** je nekontrolirana distribucija radioaktivnog materijala u okolinu.

## Povezano

* Radioaktivni otpad
* Popis nuklearnih nesreća
* Ionizirajuća radijacija
* Trovanje radijacijom
* Nesreća kriticiteta
* Radijacijska biologija
* Nesreća u Černobilu
* Radiofobija
* Pozadinska radijacija
* Atol Rongelap
# Torijum

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|

|  |
| --- |
| Ac - **Th** - Pa
 |
| Ce **Th** |
|  periodni sistem
 |

 |
| **Opšti podaci** |
| Ime, simbol,atomski broj
 | Torijum, Th, 90
 |
| Pripadnost skupu
 | aktinoida
 |
| grupa, perioda
 |  , 7
 |
| gustina, tvrdoća
 | 11724 kg/m3, 3,0
 |
| Boja
 | srebrnobela
 |
| **Osobine atoma** |
| atomska masa
 | 232,0381 u
 |
| atomski radijus
 | 180 pm
 |
| kovalentni radijus
 | bez podataka
 |
| van der Valsov radijus
 | bez podataka
 |
| elektronska konfiguracija
 | [Rn]6d27s2 |
| e- na energetskim nivoima
 | 2, 8, 18, 32, 18, 10, 2
 |
| oksidacioni broj
 | 4
 |
| Osobine oksida
 | slabo bazni
 |
| kristalna struktura
 | regularna zidno centrirana
 |
| **fizičke osobine** |
| agregatno stanje
 | čvrsto
 |
| temperatura topljenja
 | 2028 K (1755 °C)
 |
| temperatura ključanja
 | 5061 K (4788 °C)
 |
| molska zapremina
 | 19,80×10-3 m3/mol
 |
| toplota isparavanja
 | 514,4 kJ/mol
 |
| toplota topljenja
 | 16,1 kJ/mol
 |
| pritisak zasićene pare
 | bez podataka
 |
| brzina zvuka
 | 2490 m/s (293,15K)
 |
| **Ostale osobine** |
| Elektronegativnost
 | 1,3 (Pauling) 1,11 (Alred)
 |
| Cspecifična toplota
 | 120 J/(kg\*K)
 |
| specifična provodljivost
 | 6,53×106 S/m
 |
| toplotna provodljivost
 | 54 W/(m\*K)
 |
| I energija jonizacije
 | 587 kJ/mol
 |
| II energija jonizacije
 | 1110 kJ/mol
 |
| III energija jonizacije
 | 1930 kJ/mol
 |
| IV energija jonizacije
 | 2780 kJ/mol
 |
| **Najstabilniji izotopi** |
|

| izotop
 | zast.
 | v.p.r.
 | n.r.
 | e.r. MeV
 | p.r.
 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 228Th
 | (veš.)
 | 1,9116 godina
 | α
 | 5,520
 | 224Ra
 |
| 229Th
 | (veš.)
 | 7340 godina
 | α
 | 5,168
 | 225Ra
 |
| 230Th
 | 0.02%
 | 75380 godina
 | α
 | 4,770
 | 226Ra
 |
| 232Th
 | **99.98%** | 1,405×1010 godina
 | α
 | 4,083
 | 228Ra
 |
| 234Th
 | (veš.)
 | 24,1 dana
 | β- | 0,270
 | 234Pa
 |

 |
| Tamo gde drugačije nije naznačeno, upotrebljene su SI jedinice i normalni uslovi. |
| Objašnjenja skraćenica: zast.=zastupljenost u prirodi, v.p.r.=vreme polu raspada, n.r.=način raspada, e.r.=energija raspada, p.r.=proizvod raspada, z.e=zarobljavanje elektrona |

**Torij/Torijum** (**Th**, latinski - *thorium*) - je aktinoid. Ime je dobio po jednom od nordijski bogova - Toru (Thor).

Zastupljenost: torijum je zastupljen u Zemljinoj kori u količini od 12 ppm. Najvažniji minerali su mu :

* monacit (Ca,La,Nd,Th)PO4

Torijum je otkriven 1828. godine od strane švedskog hemičara Jönsa Jacoba Berzeliusa.
# Nuklearna hemija

Nuklearna reakcija
**Nuklearna hemija** je polje hemije koje se bavi radioaktivnošću, nuklearnim procesima i svojstvima. Ona je hemija radioaktivnih elemenata poput aktinoida, radijuma i radona, zajedno sa hemijom opreme (npr. nuklearnih reaktora) koja je dizajnirana za izvođenje nuklearnih procesa. Ona obuhvata koroziju površina i ponašanje pod normalnim i abnormalnim uslovima rada. Jedna značajna oblast je ponašanje objekata i materijala nakon deponovanja na skladišta nuklearnog otpada.

Nuklearna hemija obuhvata izučavanje hemijskih efekata radijacione apsorpcije na životinje, biljke i druge materijale. Radijaciona hemija kontroliše znatan deo radijacione biologije pošto radijacija utiče na živa bića na molekulskom nivou. Drugim rečima, radijacija menja biomolekule unutar organizma, time se menjaju hemijski procesi unutar organizma, i te biohemijske promene imaju biološke ishode. Nuklearna hemija nalazi primenu u medicinskim tretmanima (kao što je radioterapija kancera) i omogućava poboljšanje tih tretmana.

Nuklearna hemija obuhvata izučavanje produkcije i primene radioaktivnih izvora za širok opseg procesa. Među njima su radioterapija u medicinskim aplikacijama; upotreba radioaktivnih trejsera u industriji, nauci i životnoj sredini; i upotreba radijacije za modifikovanje materijala kao što su polimeri.

Ona takođe obuhvata izučavanje i upotrebu nuklearnih procesa u *neradioaktivnim* oblastima. Na primer, nuklearno magnetno rezonantna (NMR) spektroskopija se rutinski koristi u sintetičkoj organskoj hemiji i fizičkoj hemiji, kao i za strukturnu analizu u makromolekulskoj hemiji.

## Reference

## Literatura

* *Radiochemistry and Nuclear Chemistry*, Choppin, Liljenenzin and Rydberg. ISBN 0-7506-7463-6, Butterworth-Heinemann, 2001 [1] Arhivirano 2007-11-19 na Wayback Machine-u.
* *Radioactivity, Ionizing radiation and Nuclear Energy*, Jiri Hála and James D Navratil. ISBN 80-7302-053-X, Konvoj, Brno 2003 [2] Arhivirano 2012-02-19 na Wayback Machine-u
* *The Radiochemical Manual*, edited by BJ Wilson and written by RJ Bayly, JR Catch, JC Charlton, CC Evans, TT Gorsuch, JC Maynard, LC Myerscough, GR Newbery, H Sheard, CBG Taylor and BJ Wilson. The radiochemical centre (Amersham) was sold via HMSO, 1966 (second edition)
# Aktinoidi

| Redni broj
 | Kemijski element
 | Kemijski simbol
 |
| --- | --- | --- |
| 89 | Aktinij | Ac
 |
| 90 | Torij | Th
 |
| 91 | Protaktinij | Pa
 |
| 92 | Uranij | U
 |
| 93 | Neptunij | Np
 |
| 94 | Plutonij | Pu
 |
| 95 | Americij | Am
 |
| 96 | Kurij | Cm
 |
| 97 | Berkelij | Bk
 |
| 98 | Kalifornij | Cf
 |
| 99 | Einsteinij | Es
 |
| 100 | Fermij | Fm
 |
| 101 | Mendelevij | Md
 |
| 102 | Nobelij | No
 |
| 103 | Lavrencij | Lr
 |

**Aktinoidi** su skupina od 15 elemenata koji leže između aktinija i lavrencija s atomskim brojevima od 89-103 u periodnom sustavu. Aktinoidi su dobili ime po aktiniju. Svi elementi su u F-bloku osim lavrencija. Postoje i aranžmani koji iskuljčuji i aktinij i lavrencij iz skupine.

## Vanjske veze
# Komora na iskre

Komora na iskre u muzeju fizike, u Rimu.
Sudar proton – antiproton snimljen s komorom na iskre (CERN).
**Komora na iskre** sastoji se od niza paralelnih vrlo tankih elektroda između kojih vlada visoki napon, no ne dovoljno visok da bi se dogodio električni izboj među njima. Ioni, koje stvori prolaz nabijene čestice, omogućuju lokalni izboj u obliku niza iskri te na taj način kamera može registrirati stazu čestice.

Komora na iskre se sastoji od dvije elektrode, koje mogu biti različitih oblika (kugle, šiljci, tanke žice) i između kojih vlada napon nešto niži od napona potrebnog za preskakanje iskre. Pri prolazu čestice ionizirajućeg zračenja stvara se prostorni električni naboj, tako da je postojeći napon dovoljan za pojavu iskre. Između elektrona postoji korona-pražnjenje, a prolazak ionizirajućeg zračenja stvara praktično direktan spoj. Kako bi se spriječilo pražnjenje u obliku luka, u električni krug je postavljen vrlo veliki omski otpor.

Prve komore na iskre su koristile sustav tankih , međusobno paralelnih, volframovih žica, promjera 0,2 mm, dužine 40 mm, udaljenih međusobno 1,5 mm do druge elektrode, ravne mjedene ploče. Taj je sustav pokazao veliku stabilnost. Komora na iskre radi kao detektor alfa-čestica na atmosferskom tlaku, pri naponu oko 4 000 V, sa strujom 100 mA i više. Za određivanje beta-čestica potrebno je povećati tlak na kojem se radi. Ako se puni helijem pod tlakom, koristi se mjerenje radioaktivnosti uranija.

## Izvori
# Mehanika fluida

|  |
| --- |
| **Mehanika kontinuuma** |
|  |
| *Ključne stavke* |
| Navier–Stokesove jednačine
 |
| *Zakoni* |
| Zakon održanja mase Zakon održanja količine kretanja Zakon održanja energije Nejednakost entropije
 |
| *Mehanika čvrstih tela* |
| Čvrsta tijela · Napon · Deformacija · Teorija konačnih deformacija · Teorija infinitezimalnih napreazanja · Elastičnost · Linearna elastičnost · Plastičnost · Viskoelasticičnost · Hukov zakon · Reologija
 |
| *Mehanika fluida* |
| Tečnosti · Fluidi · Statika fluida Dinamika fluida · Viskoznost · Njutonov fluid Nenjutnov fluid Površinski napon
 |
| *Naučnici*

|  |
| --- |
| Newton · Stokes · Navier · Cauchy· Hooke · Bernoulli · *Ostali* |

 |
| Ova kutijica: pogledaj • razgovor • uredi |

**Mehanika fluida** je grana fizike koja se bavi mehanikom - dakle proučavanjem sila i kretanja - uzrokovanih od i na samim fluidima. Ovo je jedno od najkompleksnijih područja mehanike te osim područja klasične mehanike zalazi i u stohastičke procese i teoriju haosa koja je i evoluirala iz proučavanja pojava u mehanici fluida (turbulencija, meteorologija).

### Pojam fluida

Iako se s mehanikom fluida najčešće povezuje pojam "tekućina", pojam "fluid" obuhvaća svu materiju koja se ne nalazi u krutom stanju, dakle sve tekućine, plinove i plazmu.

## Istorija i razvoj mehanike fluida

## Mehanika fluida u mašinstvu

Mehanika fluida jedno je od ključnih područja proučavanja unutar mašinstva.

## Grane mehanike fluida

* Statika fluida
* Dinamika fluida
* Računarska dinamika fluida