# Frane Matošić

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|

| Frane Matošić
 |
| --- |
| Osobne informacije
 |
| Puno ime
 | Frane Matošić
 |
| Rođenje
 | 25. studenog 1918. Split, Hrvatska
 |
| Smrt
 | 29. listopada 2007. Split, Hrvatska
 |
| Profesionalni klubovi\*
 |
| **Godina** | **Klub** | **Nastupi (golovi)** |
| 1935. - 1939. 1939. - 1940. 1940. - 1941. 1942. - 1943. 1944. - 1956.
 | HNK Hajduk Split BSK Beograd HNK Hajduk Split Bologna HNK Hajduk Split
 | 0073 00(54) 0014 000(9) 0008 00(13) 0028 00(13) 0196 0(122)
 |
| Reprezentacija
 |
| 1938. - 1953.
 |  Jugoslavija
 | 0016 000(6)
 |
| Trenirane momčadi
 |
| 1957. 1959. - 1961. 1961. - 1962. 1962. 1964.
 | HNK Hajduk Split RNK Split  TUN Tunis RNK Split HNK Hajduk Split
 |

 |
| Napomene
 |
| \* Nastupi i (golovi) u profesionalnim klubovima broje se samo za ligu iz koje je klub. |

**Frane Matošić** (Split, 25. studenog 1918. - Split, 29. listopada 2007.), bivši hrvatski nogometaš i nogometni trener. Stariji mu brat Jozo, također je velikan Hajdukove i hrvatske nogometne povijesti.

## Igračka karijera

Za splitskog Hajduka je odigrao 739 susreta, u kojima je postigao 729 pogodaka postavivši time nenadmašiv rekord kluba u broju nastupa i broju postignutih pogodaka.
Za "bile" je igrao u 16 sezona, a prvi put je zaigrao za klub 12. svibnja 1935. godine protiv sarajevske Slavije (10:1) s manje od 17 godina, te nastup obilježio s tri pogotka.

Za vrijeme služenja vojnog roka sezone 1938/39. igrao je za beogradski BSK, a sezone 1942./43. za talijansku Bolognu je odigrao jednu sezonu, prekinutu kapitulacijom Italije u 2. svjetskom ratu, te bio najbolji strijelac lige. Vratio se već naredne godine kad je čuo kako se Hajduk prebacio na Vis. Svo je ostalo vrijeme bio je standardni prvotimac *Majstora s mora* za koje je nastupao u 40 zemalja, na svih 5 kontinenata.

Na terenu poznat kao veliki Hajdukov kapetan, igrač kojem nitko nije proturiječio i koga su svi morali slušati, u privatnom je životu bio skroman obiteljski čovjek. Koliko je bio karakteran, ali i cijenjen potvrđuje priča po kojoj je dva puta odbio prijedlog maršala Tita da se Hajduk prebaci u Beograd i preimenuje u Partizan. Tito ga je respektirao i poslušao. Štoviše, kasnije je naredio da se Matošić vrati u Komunističku partiju nakon što je iz nje bio izbačen zbog navodnih nereda na utakmici s Crvenom zvezdom (udario beka Branka Stankovića).

Matošić je bio također izuzetno prgav i ponosan. U razdoblju kad je Hajduk dominirao prvom ligom, u prvoj polovini 50-ih godina dva su puta bili onemogućeni u osvajanju naslova. Zato je Matošić izazvao skandal u NSJ-u kad je upao na sjednicu i pitao: "Imate li ovdje barem gram poštenja?". Mnogo godina potom sjedio je u predsjedničkoj loži Poljuda na utakmici s Italijom (1:1) zajedno s pokojnim predsjednikom dr. Franjom Tuđmanom te mu se suprotstavio ustvrdivši kako je "njegova" Croatija nedodirljiva i privilegirana na jednoj strani lige, a svi ostali su potisnuti na drugu.

Od kluba se oprostio 1956. u utakmici protiv Spartaka iz Subotice u Splitu (4:1).

## Reprezentativna karijera

Dugo godina je nastupao i za jugoslavensku izabranu vrstu, za koju je nastupio 16 puta, postigavši 6 pogodaka. Debitirao je pogotkom 8. svibnja 1938. protiv Rumunjske (1:0), a posljednji je nastup imao 29. lipnja 1953. s Mađarske (2:3) u Beogradu, i opet svoj nastup obilježio pogotkom.

## Postignuća

Četiri je puta s Hajdukom osvajao titulu državna prvaka: 1941. (prvenstvo Hrv. nogometnog saveza), 1950., 1952. i 1955. Osvajač je srebrnog odličja na OI 1948. u Londonu, te dobitnik nagrada za životno dijelo grada Splita, odnosno, Hrvatskog olimpijskog odbora. Odlikovan je i Ordenom bratstva i jedinstva.

## Trenerska karijera

Nakon što je prestao aktivno igrati, nastavio je sudjelovati u nogometu kao trener, i to uspješno. Bio je Hajdukovim trenerom (nedugo nakon što je njegov stariji brat Jozo vodio klub) od siječnja 1957. do lipnja 1958. Kratko je vrijeme bio tehnički direktor, te čak i predsjednik kluba. Jedno vrijeme je bio izbornikom tuniške izabrane vrste.

Umro je u rodnom gradu, 29. listopada 2007. kao jedan od posljednih igrača generacije s početka 1950-ih. U njegovu je čast Hajduk započeo utakmicu minutom šutnje, te ju odigrao s crnim trakama oko ruku igrača.

mural s Matošićevim likom u Splitu
Statistika u Hajduku

| Natjecanje
 | Nastupi
 | Golovi
 |
| --- | --- | --- |
| Prvenstvo | 270 | 179
 |
| Kup | 28 | 20
 |
| Superkup | 0 | 0
 |
| Međunarodne | 2 | 1
 |
| Splitski podsavez | 9 | 12
 |
| **Ukupno** | **309** | **212**
 |
| Prijateljske | 430 | 517
 |
| Sveukupno | **739** | **729** |

## Privatni život

Frane Matošić bio je oženjen za suprugu Kseniju sa kojom je imao kćerku Katju (kasnije udatu Spain) koja mu je podarila unuke, sina Frana - Dražena i kćerku Kseniju (udanu Rakuljić) te ima danas tri praunuka, to su Ivan Rakuljić, i Frane i Duje Spain.

## Reference

## Vanjske veze

* Otišao je veliki šjor Frane
* Umro Frane Matošić, najbolji strijelac Hajduka svih vremena Arhivirano 2007-10-31 na Wayback Machine-u
* Voetballegende Frane Matosic overleden Arhivirano 2012-12-31 na Archive.is-u
* Calzio Croazia, addio alla leggenda Matosic Arhivirano 2011-11-22 na Wayback Machine-u
* Matošić je umro na dan povijesne pobjede nad Crvenom zvezdom iz 1950. godine Arhivirano 2016-03-07 na Wayback Machine-u
* Matosic, Legenda Bola Kroasia, Meninggal Dunia Arhivirano 2013-01-07 na Archive.is-u