Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Istarski demokratski sabor

| Istarski demokratski sabor |
| --- |
| Predsjednik | Boris Miletić |
| Osnivač | Ivan Pauletta |
| Osnivanje | 14. februara 1990 (1990-02-14) |
| Sjedište | Pula |
| Ideologija | istarski regionalizam |
| Politička pozicija | lijevi centar |
| Nacionalna afilijacija | Kukuriku koalicija |
| Međunarodna afilijacija | nije afilirana |
| Evropska afilijacija | Evropska liberalna, demokratska i reformska stranka |
| Mjesta u Saboru | 2 / 151
 |
| Evropski parlament | 0 / 12
 |
| Službene stranice |
| www.ids-ddi.com |

**Istarski demokratski sabor** (akronim **IDS;** talijanski **Dieta Democratica Istriana,** akr. **DDI;** slovenski **Istrski demokratski zbor,** akr. **IDZ**), istarska regionalistička stranka lijevog centra izrazitog lokalpatriotskog stava. Ima socijalno-liberalne elemente. Istaknutiji članovi starije generacije: predsjednik Ivan (Nino) Jakovčić, glavni tajnik Emil Soldatić, saborski zastupnik Damir Kajin, predsjednik Savjeta Tulio Demetlika, gradonačelnik Rovinja Giovanni Sponza. Istaknutiji članovi mlađe generacije: gradonačelnik Pule Boris Miletić, predsjednik mladih i županijski vijećnik Tedi Chiavalon, predsjednik Puljštine Oriano Otočan, predsjednik IDS-a Opatije i dopredsjednik Savjeta Ernie Gigante Dešković.

## Historija

Istarski demokratski sabor je osnovan uoči prvih demokratskih izbora u Hrvatskoj 1990. godine, ali na njima nije sudjelovala. Zbog toga je u Istri najviše glasova dobio Savez komunista Hrvatske, kasnije reformiran u Socijaldemokratsku partiju Hrvatske (SDP).

IDS prvi put postaje važan politički faktor na parlamentarnim izborima u augustu 1992. godine, kada osvaja sva tri mandata u istarskim izbornim okruzima, te jedno mjesto sa zajedničke državne liste s regionalističkim strankama Dalmatinska akcija i Riječki demokratski savez.

Neposredno pred izbore za Županijski dom Sabora u februaru 1993. godine, vladajuća HDZ započinje snažnu propagandnu kampanju usmjerenu na dobijanje glasova u Istri. Ta je kampanja imala suprotan efekt i IDS pobjeđuje s rekordnim brojem glasova, s time da njegovu dominaciju istarskom politikom vlada u Zagrebu više neće osporiti.

Dominacija IDS-a u Istri se održala usprkos unutrašnjih raskola, izdvajanja disidenata u posebne stranke, kao i sve većem suparništva s preporođenim SDP-om.

Na izborima godine 1995. IDS sudjeluje u izbornom bloku hrvatskih centrističkih stranaka, a godine 1999. ulazi u Četvorku - blok stranaka koji nakon izbora 2000. godine zajedno s SDP-om i HSLS-om ruši HDZ i formira Trećesiječanjsku vlast.

Međutim, IDS je bila prva od stranaka nove šesteročlane koalicije koja je iz Račanove vlade izašla, kao razlog navodeći slabu brigu o Istri. Njeni zastupnici u Saboru su, međutim, Račanovu vladu podržavali, a na izborima 2003. SDP i IDS su se natjecali sa zajedničkim listama.

Pred izbore 2011. IDS je postao dio Kukuriku koalicije. Taj je blok osvojio apsolutnu većinu u Saboru, te će IDS postati dio nove koalicijske vlade.

## Vanjske veze

* Službena stranica
# Milan Pantić

**Milan Pantić** je bio srpski novinar iz Jagodine, ubijen pod, do danas, nerazjašnjenim okolnostima.

Milan Pantić je bio dopisnik Večernjih novosti iz Pomoravlja. Izveštavao je o kriminalnim aferama i korporativnoj korupciji. Ubijen je 2001. godine u svojoj 47. godini, na ulazu svoje zgrade u ulici Branka Radičevića u Jagodini.

Njegovo ubistvo je, između ostalih, odmah osudio i generalni direktor UNESCO-a Koïchiro Matsuura.

U njegovu čast, kompanija Novosti dodeljuje nagradu za novinarsku hrabrost "Milan Pantić“. 2010. godine je u Jagodini otvoren Trg Milana Pantića.

## Reference

## Povezano

* Slavko Ćuruvija
* Dada Vujasinović
# Večernje novosti

| Večernje novosti |
| --- |
|  |
| Tip | dnevne novine |
| Format | berliner |
| Izdavač | Novosti AD |
| Glavni urednik | Milorad Vučelić |
| Osnivanje | 16. oktobra 1953 (1953-10-16) |
| Jezik | srpski |
| Pismo | ćirilica |
| Sedište | Trg Nikole Pašića 7, 11000 Beograd, Srbija |
| Država |  Srbija |

Večernje novosti (Вечерње новости) je tabloidni list koji više od pola veka je tiskan u Beogradu i računa se među najtiražnijim dnevnim listovima u Srbiji. U svakodnevnom govoru je poznat i kao *Novosti* ili *Večernjak*.

## Historija

Osnovan je 1953. godine, za vreme tršćanske krize. Ideja o pokretanju lista došla je od jugoslovenskog novinara Vladimira Dedijera, jeseni 1953. godine; preciznije – 16. oktobra 1953. godine na ulicama Beograda pojavio se prvi *Večernjak* u tiražu od 14.700 primeraka i sa samo osam strana, a prvi glavni i odgovorni urednik bio je Slobodan Glumac. Njegov je cilj bio stvoriti list koji će vesti prenositi «brzo, kratko, jasno».

Ubrzo je postao jedan od glavnih i najpopularnijih štampanih listova u Jugoslaviji.

Osamdesetih godina je objvio dosije Državne komisije Jugoslavije koji je sadržao dokaze o umešanosti generalnog sekretara UN i predsednika Austrije Kurta Kurt Waldheima u nacističke ratne zločine u Jugoslaviji. Dokument pod nazivom F-22572 od 17. novembra 1947. postao je glavni pisani dokaz koji je optužio Waldheim za zločine.

Septembra 1986. godine u listu su objavljeni fragmenti Memoranduma Srpske akademije nauka i umetnosti.

Devedesetih i tokom građanskog rata otvoreno je podržao na stranu predsednika Slobodana Miloševića.

Posle Miloševićeve ostavke uoči narodne pobune 5. oktobra 2000., glavnog i odgovornog urednika Dušana Cukića zamenio je umereniji Manojlo Vukotić da bi obnovio tada previše konzervativno nastrojeni list.

Trenutno je drugi najčitaniji dnevni list u Srbiji sa 119.000 čitalaca. dok je se u 2009. dnevno prodavao u 146.572 primeraka.

Košarkaš Vlade Divac je 4. februara 2006. izrazio nameru da otkupi novine a potom je i nemački list Westdeutsche Allgemeine Zeitung nekoliko dana kasnije izrazio interesovanje za ulazak u kapital Večernjih novosti.

Pored Srbije, čitan je i u Republici Srpskoj u BiH, Crnoj Gori, Makedoniji i Hrvatskoj; određen broj distribuira se i u dijaspori.

Prateća izdanja su: *Život plus*, *Doktor u kući*, *TV Novosti*, *Penzioner*, *Dodatak o kulturi*. *Novosti* su dobitnik prestižnih nagrada za očuvanje srpskog jezika i kulture.

## Glavni urednici

Spisak glavnih urednika:

* Slobodan Glumac (1953—1957)
* Vasilije Kraljević (1957—1959)
* Bogdan Pešić (1959—1963)
* Slobodan Glumac (1963—1969)
* Mirko Stamenković (1969—1972)
* Jovan Jauković (1972—1974)
* Živko Milić (1974—1976)
* Tomislav Milinović (1976—1984)
* Ilija Borovnjak (1984—1987)
* Radoslav Brajović (1987—1998)
* Pero Simić (1998—2000)
* Dušan Čukić (april—oktobar 2000)
* Manojlo Vukotić (2000—2013)
* Ratko Dmitrović (2013—2017)
* Milorad Vučelić (od septembra 2017)

## Vanjske veze

* Službene stranice‍

## Napomene

## Reference

## Bibliografija
# Timothy McVeigh

**Timothy James McVeigh** (23.6. 1968 – 11.6. 2001) bio je američki državljanin proglašen krivim za jedanaest federalnih krivičnih djela te pogubljen zbog svoje uloge u bombaškom napadu u Oklahoma Cityju 19.4. 1995. Za njega se često koristi nadimak **Bombaš Oklahoma Cityja**. Bombaški napad, koji je rezultirao smrću 168 ljudi, se smatra najgorim slučajem domaćeg terorizma u historiji SAD, kao i najgorim terorističkim činom u američkoj historiji sve do napada 11. septembra na Svjetski trgovionski centar u New Yorku.
# Aračinovo

| Aračinovo makedonski: Арачиново |
| --- |
|  Pogled na Aračinovo |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Severna Makedonija
 |
| Opština
 | Aračinovo
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo (2002) | 7.315
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Nadmorska visina
 | 290 m
 |
| AračinovoAračinovo (Severne Makedonije)
 |
| Ostali podaci
 |
| Poštanski kod
 | 1045
 |
| Pozivni broj
 | (+389) 02
 |
| Registarska oznaka
 | SK
 |

**Aračinovo** (makedonski: Арачиново) je naselje u Republici Makedoniji, u severnom delu države. Aračinovo je sedište istoimene opštine Aračinovo, koja okuplja severoistočna predgrađa Grada Skoplja.

## Prirodni uslovi

Aračinovo je smešteno u severnom delu Republike Makedonije.

Od najbližeg većeg grada Skoplja naselje je udaljeno 10 km severoistočno.

Naselje Aračinovo je u okviru istorijske oblasti Skopsko polje, koja se poklapa sa prostranom Skopskom kotlinom.

Severozapadno od naselja izdiže se Skopska Crna Gora, dok se sa ostalih strana pruža polje.

Nadmorska visina naselja je približno 280 metara.

Mesna klima je izmenjena kontinentalna sa manjim uticajem Egeja (žarka leta).

## Historija

## Stanovništvo

Aračinovo je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 7.315 stanovnika.

Etnički sastav:

|  |  |
| --- | --- |
| **Nacionalnost** | Broj st.
 |
| Albanci | 6.677 (91,3%)
 |
| Makedonci | 594 (8,1%)
 |
| Srbi | 10 (0,1%)
 |
| ostali | 34 (0,5%)
 |

Većinska veroispovest je islam, a manjinska je pravoslavlje.

## Povezano

* Opština Aračinovo

## Izvori

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

## Vanjske veze

* www.haracina.gov.mk Zvanična stranica opštine Aračinovo Arhivirano 2011-12-10 na Wayback Machine-u
* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)
# Filip Vujanović

Filip Vujanović
**Filip Vujanović** (Beograd, 1.9. 1954.) je bio predsjednik Crne Gore.

Filip Vujanović diplomirao je 1978. na Pravnom fakultetu u Beogradu. Od 1978. do 1981. Vujanović radi na Opštinskom sudu, a zatim kao stalni suradnik na Okružnom sudu u Beogradu. Od 1981. živi i radi u Titogradu, današnjoj Podgorici. Nakon kraćeg vremena na dužnosti sekretara Okružnog suda u Podgorici, Vujanović radi kao advokat do marta 1993., kada biva proglašen ministrom pravosuđa u kabinetu premijera Mila Đukanovića. Od maja 1995. do februara 1998. bio je ministar unutarnjih poslova. Dana 5.2. 1998. Vujanović postaje premijer i na tom mjestu ostaje do novembra 2002., kada prelazi na mjesto predsjednika crnogorskog parlamenta.

Za predsjednika Republike Crne Gore je izabran 11.5. 2003. Bivši predsjednik parlamenta i bivši premijer, Vujanović je postao prvi predsjednik Republike Crne Gore nakon raspada državne zajednice Srbije i Crne Gore i prvi predsjednik nezavisne Crne Gore.

Oženjen je, ima dvije kćeri i sina.
# Hrvatska socijalno-liberalna stranka

**Hrvatska socijalno-liberalna stranka** (akronim **HSLS**), politička stranka centra koja djeluje u Hrvatskoj.

Osnovana je godine 1989. u doba komunizma u Hrvatskoj pod imenom **Hrvatski socijalno-liberalni savez**, kao svojevrsni reformski eksperiment u okviru tadašnjeg Socijalističkog saveza radnog naroda. No, pred izbore 1990. se brzo profilirala u autentičnu političku stranku kojoj je cilj bio rušenje tadašnjeg komunističkog sistema, kao i osamostaljenje Hrvatske u odnosu na tadašnju Jugoslaviju. Zbog toga je sudjelovala u okviru tadašnje Koalicije narodnog sporazuma, ali, kao i druge stranke KNS-a nije dobila veliki broj mjesta u Saboru.

Predsjednik HSLS Dražen Budiša je za vrijeme rata 1991. godine dobio mjesto u Vladi demokratskog jedinstva, ali ju je početkom 1992. napustio nezadovoljan navodnom popustljivošću predsjednika Franje Tuđmana prema pobunjenim srpskim dijelovima Hrvatske. To mu je donijelo znatnu popularnost, te je na predsjedničkim izborima 1992. godine osvojio drugo mjesto, a HSLS postao glavna opozicijska stranka u Hrvatskoj, naknadno potvrđenoj na izborima za Županijski dom početkom 1993. godine.

Međutim, od 1995. počinje oporavak Socijaldemokratske partije Hrvatske koji HSLS-u otima glasove, a sam HSLS zapada u unutrašnji raskol između dviju frakcija - zagovornika i protivnika suradnje s vladajućim HDZ-om. Zbog toga su 1997. godine disidenti pod Vladimirom Gotovcem formirali vlastitu Liberalnu stranku.

Godine 1998. SDP i HSLS sklapaju sporazum temeljem koga će dvije godine kasnije poraziti vladajuću Hrvatsku demokratsku zajednicu i formirati vladu lijevog centra, poznatu pod nazivom Trećesiječanjska vlast.

Međutim, suradnja dvije stranke je bila kratkog vijeka, a glavni kamen spoticanja suradnja s Haškim sudom po pitanju pravosudnog procesuiranja ratnih zločina počinjenih od strane hrvatskih formacija. Godine 2002. Budiša je pokušao srušiti Račanovu vladu, ali dio njegove parlamentarne frakcije je ostao vjeran Račanu i formirao vlastitu stranku zvanu Liberalni demokrati.

HSLS je pred izbore 2003. sklopio koaliciju s Demokratskim centrom, najavivši postizbornu koaliciju s HDZ-om. Međutim, savez HSLS i DC je teško poražen na izborima, osvojivši samo 3 mandata (HSLS 2, 1 DC), nakon čega je Budiša podnio ostavku na mjesto vođe stranke.

HSLS je poslije izbora podržavala premijera Ive Sanadera, a godine 2005. se ujedinila s nekadašnjim disidentima iz Liberalne stranke.

Pred izbore 2007. je najavio koaliciju s tada opozicijskom Hrvatskom seljačkom strankom, a nakon izbora je zajedno s njom ponovno podržala Sanadera. Bila je dio vladajuće koalicije pod Sanaderom, a kasnije pod Jadrankom Kosor. U julu 2010. je izašla iz koalicije, ali su njeni zastupnici, suprotno volji stranke, nastavili podržavati vladu i izašli iz stranke. HSLS je tako prvi put nakon 1990. postala van-parlamentarna stranka. Na izborima 2011. godine nije uspjela osvojiti nijedan mandat.

## Vanjske veze

* Hrvatska socijalno liberalna stranka službena stranica
# Prikazanje Gospodinovo u Hramu

Hans Memling: Prikazanje Gospodinovo u Hramu, 1463.
**Prikazanje Gospodinovo u Hramu**, poznato i kao **Svijećnica** (kod katolika) i kao **Sretenje Gospodnje** (kod pravoslavaca) je kršćanski blagdan koji se slavi 2. februara.

Blagdanom se slavi događaj iz Isusova djetinjstva, kada su, prema Mojsijevu Zakonu, Josip i Marija donijeli Isusa u Hram u Jeruzalemu, da ga, kao prvorođenca, obredno prikažu Bogu. Preko Mojsija, Bog je Izraelcima, dao propis, da 40. dan nakon poroda svećenici u Hramu moraju blagosloviti rodilju. Roditelji su za uzvrat, dali janje mlađe od godine dana ili mladu golubicu. Isusovo prikazanje u Hramu, prorekao je u Starom zavjetu prorok Malahija: „I doći će iznenada u Hram svoj Gospod kojega vi tražite i anđeo Saveza koga žudite“ (Mal 3, 1). U stilu Isusova skrovita djetinjstva, obred je prošao jednostavno i nenapadno. U Hramu se zatekao starac Šimun, koji je Isusa primio u naručje i prepoznao ga kao Mesiju, a Mariji je prorekao, da će mnogo patiti, riječima: „Mač boli, probost će ti dušu.” Proročica Ana je također bila tada u Hramu i uputila je molitve i zahvale Bogu.

Na ovaj blagdan, blagoslivljaju se svijeće, koje će se kasnije koristiti u obredima krštenja, tijelovskim procesijama i drugim prigodama. U Dalmaciji, ovaj se blagdan zove *Kandelorum*, a u Slavoniji *Svitlomarinje*.

Prikazanje Gospodinovo u Hramu četvrto je otajstvo radosne krunice.

## Zanimljivosti

* Na Sretenje 1835. godine donet Sretenjski ustav, prvi demokratski ustav Srbije, pa je slavljen i kao *Dan ustavnosti*.
# Trećesiječanjska vlast

**Trećesiječanjska vlast** je izraz koji se u Hrvatskoj koristi za vladu lijevog centra kojoj je na čelu bio premijer Ivica Račan, a koja je na vlast došla temeljem izbora održanih 3.1. (3. siječnja) 2000. godine po kojima je dobila ime.

Vladu su sačinjavali predstavnici dvije koalicije koje su zajedno pobijedile Hrvatsku demokratsku zajednicu - blok SDP-a i HSLS-a, te Četvorka, koju su činile Hrvatska seljačka stranka, Hrvatska narodna stranka, Liberalna stranka i Istarski demokratski sabor. Ta dva bloka su ispočetka mislila nastupiti zajedno, ali su SDP i HSLS bili uvjereni kako će pobijediti sami, pa su na izbore izašli odvojeno.

Odnosi među pobjedničkim strankama su vrlo brzo bili poremećeni zbog predsjedničkih izbora održanih 24.1. i 7.2. na kojima je kandidat četvorke Stjepan Mesić porazio kandidata SDP-HSLS Dražena Budišu.

Usprkos toga, nova vlada je sastavljena, a njene pristaše su je počele nazivati *Trećesiječanjskom*, nastojeći time naglasiti da je 3.1. 2000. došlo do velikog preokreta u hrvatskoj politici, odnosno napuštanja rigidnog nacionalizma i autoritarnosti vezane uz režim Franje Tuđmana. Pristaše Tuđmana i HDZ-a su, pak, tu vlast nazivale *Trećesiječanjskom diktaturom*, uspoređujući je sa Šestojanuarskom diktaturom bivšeg jugoslavenskog kralja Aleksandra.

Odnosi unutar vlasti su od samog početka bili opterećeni suparništvom predsjednika Mesića i premijera Račana, a kasnije i SDP-a i HSLS-a. To se s vremenom počelo odražavati na efikasnost vlade, kao i na njenu popularnost.

Godine 2000. je iz nje izašao IDS, a 2002. HSLS, čiji su disidenti formirali pro-račanovsku stranku Liberalnih demokrata.

Trećesiječanjska vlast je prestala s parlamentarnim izborima 2003. na kojima je najveći broj glasova dobio HDZ, a njen vođa Ivo Sanader dobio mandat da sastavi novu vladu.

## Povezano

* Sedma vlada Republike Hrvatske ili Prva Račanova vlada (2000-2002)
* Osma vlada Republike Hrvatske ili Druga Račanova vlada (2002-2003)
# Antiglobalizacija

**Antiglobalizacija** je naziv koji se često koristi za različite pokrete, ideologije, odnosno državne politike koji se na ovaj ili onaj način suprotstavljaju globalizaciji.

Antiglobalizacija, odnosno antiglobalizacijski pokret se, ispočetka prilično stidljivo, javio kao reakcija na globalizaciju koju su SAD i njemu bliske zapadne države nakon hladnog rata agresivno promovirale kao rješenje svih svjetskih problema.

Glavni argumenti antiglobalista se sastoje u tome da će neograničena globalizacija dovesti do cementiranja nejednakosti u svijetu, siromašne države Trećeg svijeta učiniti u potpunosti ovisnim o bogatim industrijskim državama te zaustaviti njihov razvoj te ojačati multinacionalne korporacije kojima je profit važniji od javnog interesa. U posljednje vrijeme se kao antiglobalistički argument sve češće spominje intenziviranje etničkih, vjerskih i rasnih sukoba kao posljedica pojačanog protoka ljudi među državama.

Antiglobalistički pokret je prilično na zamahu dobio nakon izbora Georgea W. Busha za predsjednika SAD, odnosno napada 11. septembra i započinjanja rata protiv terorizma koji mnogi antiglobalisti vide kao pokušaj da se ciljevi globalizacije provedu oružanim putem.

Antiglobalisti često odbacuju naziv antiglobalizacija, preferirajući nazive koji sugeriraju globalizaciju na pravičnijim osnovama.
# Carlo Giuliani

| Carlo Giuliani |
| --- |
| Carlo Giuliani immediately before and after his fatal wounding by Italian police officers at the 27th G8 Summit riots in Genoa. |
| Rođenje | 21. jula 1978.  (1978-07-21) |

**Karlo Đulijani** (14. 3. 1978. — 20. 7. 2001.) je bio italijanski aktivista i anarhista kojeg je tokom demonstracija protiv Grupe 8 u Đenovi 2001. godine ubila italijanska policija.

Đulijani je ubijen 20. 7. 2001. godine na demonstracijama koje su trajale od 19. 7.. do 21. 7.. Vozilo karabinijera je bilo opkoljeno i nekoliko demonstranata je pokušalo da razbije prozore vozila sa daskama i metalnim šipkama. Usred tog nereda Karlo Đulijani je pokušao da razbije prozor policijskog vozila aparatom za gašenje požara. Nedugo zatim je pogođen u glavu iz blizine, iz vatrenog oružja pucao je jedan karabinijer. Nakon što je pao na zemlju pregažen je policijskim džipom.

Veliki broj pitanja oko Đulijanove smrti je ostao bez odgovora. Marijo Plakanika, karabinijer koji ga je ubio je izjavio da je to uradio u samoodbrani i nije mu suđeno.

Đulijanija su poštovali antiglobalisti i anarhisti. Anarhopank bend Konflikt je među prvima izdao pesmu posvećenu njemu. Zatim su ih sledili još neki bendovi - španski ska bend Ska-P, engleski pop bend Čambavamba i irski folk bend Linčed. Među njima je i hrvatski krast pank bend AK47 koji jeĐulijaniju takođe posvetio jednu pesmu. U Italiji je nastao pokret koji nosi njegovo ime - Brigada Karla Đulijanija. Takođe, u Hrvatskoj je otvorena biblioteka koja nosi njegovo ime.

## Vanjske veze

* Sajt posvećen Karlu Đulijaniju Arhivirano 2007-10-17 na Wayback Machine-u
# Oslobodilački tigrovi Tamilskog Elama

**Oslobodilački tigrovi Tamilskog Elama** (engleski: *Liberation Tigers of Tamil Eelam, LTTE*), isto tako poznati pod nazivom **Tamilski tigrovi**, vojna su organizacija koja je od 1970-ih vodila secesionistički rat protiv vlada Šri Lanke kako bi izborila nezavisnu nacionalnu državu za tamilsku većinu u sjevernim i istočnim dijelovima Šri Lanke. LTTE je proskribirana kao teroristička organizacija od strane 32 države u svijetu. LTTE vodi njen osnivač Velupillai Prabhakaran.

## Povezano

* Tamilski Elam
# Ljuboten

**Ljuboten** može značiti:

## Naselja

* Ljuboten (Skoplje), selo u gradskoj opštini Butel grada Skoplja, Republika Makedonija;
* Ljuboten (Štip), selo u opštini Štip, Republika Makedonija;

## Planinski vrhovi

* Ljuboten (vrh), vrh na Šar-planini, Republika Makedonija;

## Sportski klubovi

* Ljuboten (planinarenje), planinarski klub iz Tetova, Republika Makedonija;
* Ljuboten (karate), karate klub iz Tetova, Republika Makedonija;
* Ljuboten (skijanje), skijaški klub iz Tetova, Republika Makedonija;
* Ljuboten (fudbal), fudbalski klub iz Tetova, Republika Makedonija;

## Ostalo

* Ljuboten (policijska akcija), policijska akcija u oblasti Tetova;
* Ljuboten (arheološki lokalitet), arheološki lokalitet kod Tetova.
# Ohridski sporazum

Aneks Ohridskog sporazuma
**Ohridski sporazum** je mirovni sporazum potpisan između makedonske vlade i predstavnika Albanaca u Makedoniji 13. avgusta 2001. Sporazumom je završen sukob Nacionalne oslobodilačke armije i makedonskih snaga bezbednosti i njime su unapređena prava Albanaca u Republici Makedoniji. Iako je učestvovala u oružanom sukobu, Oslobodilačka nacionalna armija nije učestvovala direktno u pregovorima.

Sporazumom je dogovoreno da albanski jezik postane zvanični jezik u državi, gde jezik govori više od 20% populacije zajedno sa makedonskim jezikom na opštinskom nivou.

## Potpisnici

* Boris Trajkovski – Drugi predsednik Republike Makedonije
* Ljupčo Georgijevski - prvi predsednik VMRO-DPMNE
* Imer Imeri - predsednik PDP
* Branko Crvenkovski - predsednik SDSM
* Arben Džaferi - predsednik DPA
* Džejms Perdju - predstavnik SAD
* Fransoa Leotar - predstavnik EU

## Reference

## Vanjske veze

* Pun tekst Ohridskog sporazuma (od Saveta Evrope)
# Konsocijacionalizam

**Konsocijacionalizam** (engleski: *Consociationalism*) ili **konsocijativizam** je naziv koji u najširem smislu označava društveno-političko uređenje u kome je određenim društvenim grupama zajamčeno sudjelovanje u vlasti, odnosno odlučivanju. Taj je sistem karakterističan prvenstveno za u etničkom ili religijskom smislu heterogene države, a svrha mu je što je moguće više otkloniti na takvim podjelama temeljene sukobe. Ukoliko se takva podjela vlasti nastoji sprovesti kroz demokratsko ustrojstvo vlasti, koristi se izraz **konsocijacijska demokracija**.

Kao neki od primjera konsocijacionalizma se navodi sistem pilarizacije u Nizozemskoj, kao i konfesionalističko uređenje Libanona.

## Literatura

* S Issacharoff, ‘Constitutionalizing Democracy in Fractured Societies’ (2003–2004) 82 Texas Law Review 1861