# Maurice Maeterlinck

| Maurice Maeterlinck |
| --- |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | Maurice Polydore Marie Bernard Maeterlinck 29. august 1862. Gent, Belgija |
| Smrt | 6. maja 1949. Nica, Francuska |
| Nacionalnost | belgijska |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | dramski pisac, esejist, pjesnik |
| Opus |
| Književni pravac | simbolizam |

Grof **Maurice Polydore-Marie-Bernard Maeterlinck** (Gent, 29. august 1862. - Nica, 6. maja 1949.), belgijski pisac, pjesnik, dramaturg i esejist. Bio je član belgijske Kraljevske akademije za francuski jezik i književnost (fr. L’Académie royale de langue et de littérature françaises de Belgique) i jedini je Belgijanac dobitnik Nobelove nagrade za književnost 1911. godine. Jedan je od predstavnika europskog pokreta simbolizma.

## Biografija

Pravo ime Mauricea Maeterlincka je Polydore-Marie-Bernard. Rođen je u Gentu u Belgiji 29. kolovoza 1862. godine. Dolazi iz stare katoličke, građanske obitelji. Počeo je studirati pravo 1882. godine na Sveučilištu u Gentu. Jedno je vrijeme odrađivao staž kod odvjetnika Edmonda Picarda, no napustio je karijeru odvjetnika kako bi se posvetio književnosti i pisanju. Njegove prve pjesme bile su objavljene u književno-umjetničkom časopisu "*La jeune Belgique*". 1885. godine posjetio je Pariz gdje je upoznao književne velikane toga doba i pisce koji će ostaviti veliki utjecaj na njega (Villiers de l’Isle-Adam, Stéphane Mallarmé...). Nakon Pariza, Maeterlinck se vratio živjeti u Flandriju te 1889. godine napisao djelo „*La Princesse Maleine*“, dramu u 5 činova. Te iste godine, Maeterlinck je postao slavan zahvaljujući članku objavljenom u francuskim dnevnim novinama "*Le Figaro*". Članak je napisao Octave Mirbeau te ga u njemu usporedio sa samim Shakespearom.. U narednih par godina, Maeterlinck je objavio zbirke pjesama „*Serres chaudes*“ i „*Douze chansons*“ te kazališna djela, od kojih je najpoznatija drama „*Pelleas i Melisanda*“ (fr. *Pelléas et Mélisande*) koja će inspirirati i Claudea Debussyja za operu. Kazališna djela čine Mauricea Maeterlincka najvećim predstavnikom simbolizma u kazalištu.
Maeterlinck je imao ljubavnu vezu s lirskom pjevačicom, Georgette Leblanc, sestrom Mauricea Leblanca. Ona mu je bila inspiracija za mnoga kazališna, esejska i pjesnička djela koja je napisao („*Aglavaine et Sélysette*“, dramu u 5 činova, „*Sœur Béatrice*“ „*Trésor des Humbles*“, itd.)
U ožujku 1897. godine, zajedno su iznajmili jednu kućicu u Parizu, pod imenom „*Villa Dupont*“ koja je postala književni salon u kojem su se okupljali mnogi poznati književnici, kao Anatole France, Oscar Wilde, Stéphane Mallarmé, Colette i mnogi drugi.
Nakon brojnih održanih književnih večeri, Maeterlincku su počeli nedostajati mir i selo pa se povukao u osamu te napisao djelo „Mudrost i sudbina“ („La Sagesse et la destinée“).
Nakon dugogodišnje veze s pjevačicom Georgette Leblanc, Maeterlinck je oženio glumicu Renée Dahon te zajedno s njom živio u palači „*Orlamonde*“ u Nici. Nakon toga su zbog Drugog svjetskog rata otišli živjeti u Portugal te je Maeterlinck tamo napisao još jedno kazališno djelo, „*Abbé Sétubal*“. Budući da Drugi svjetski rat nije jenjavao, nakon Portugala su se odselili u Sjedinjene Američke države te zajedno živjeli u New Yorku.
Umire u Nici 1949. godine.

## Teme i obilježja pisanja

Maeterlinck je jedan od predstavnika simbolizma. U njegovim brojnim djelima opisuju se tužni likovi koji se nalaze u tragičnim situacijama i ne mogu se suprotstaviti svojoj sudbini. U njegovim se djelima radi o tragičnoj svakodnevici („le tragique quotidien“) u kojoj se ne događaju neki veliki događaji te u kojoj likovi žive svoj život. Ta tragičnost života proizlazi iz mirnoće života.
Također, Maeterlinck u svojim djelima miješa misticizam sa svijetom prirode kojom je očaran.
Putem brojnih dijaloga čijim rečenicama nedostaje smislenost i koje su pune ponavljanja, Maeterlink oslikava raspoloženje likova.
Likovi u njegovim kazališnim djelima često čekaju na nešto mistično što će ih uništiti.

## Izabrana djela

### Kazalište

* *La Princesse Maleine*, 1889.
* *L'Intruse*, 1890.
* *Les Aveugles*, 1890.
* *Les Sept Princesses*, 1891.
* *Pelléas et Mélisande* (sh. Pelleas i Melisanda), 1892.
* *Alladine et Palomides*, 1894.
* *Intérieur* (hrv. Tamo unutri), 1894.
* *La Mort de Tintagiles*, 1894.
* *Aglavaine et Sélysette*, 1896.
* *Sœur Béatrice*, 1901.
* *Monna Vanna*, 1902.
* *Joyzelle*, 1903.
* *Ariane et Barbe-Bleue*, 1907.
* *L'oiseau bleu* (sh. Plava ptica), 1908.
* *Marie-Magdeleine*, 1913.
* *Le Bourgmestre de Stilmonde*, 1918.
* *Jeanne d’Arc*, 1948.

### Eseji

* *Le Trésor des humbles*, 1896.
* *La Sagesse et la destinée* (sh. Mudrost i sudbina), 1898.
* *La Vie des abeilles* (sh. Život pčela), 1901.
* *L'Intelligence des fleurs*, 1907.
* *La Mort* (sh. Smrt), 1913.
* *Le Grand Secret*, 1921.
* *La Vie des termites*, 1927.
* *La Vie des fourmis*, 1930.
* *L'Araignée de verre*, 1932.
* *Bulles bleues*, 1948.

### Poezija

* *Serres chaudes* – zbirka pjesama, 1889.
* *Douze Chansons*, 1896.

## Izvori