Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Jesen

Tipičan javorov list u svojim jesenskim bojama.
Jesensko lišće u Parizu.
**Jesen**, godišnje doba između leta i zime u kojem temperatura opada, noći nastupaju znatno ranije, a biološke aktivnosti jenjavaju; jedno od četiriju godišnjih doba umjerenog pojasa. Jesen obelježljava opadanje lišća s listopadnih stabala.

Astronomski, na sjevernoj hemisferi jesen traje od septembarskog ekvinocija (oko 23. septembra) do decembarskog solsticija (oko 22. decembra), a na južnoj hemisferi od martovskog ekvinocija (oko 21. marta) do junskog solsticija (oko 22. juna); zbog eliptičnosti Zemljine orbite i time promjenljive brzine gibanja, na sjevernoj hemisferi jesen traje kraće nego na južnoj. Zavisno od hemisfere, jesenski ekvinocij može označavati 23. septembra ili 21. marta. Klimatološki, na sjevernoj hemisferi jesen obuhvaća septembar, oktobar i novembar, a na južnoj hemisferi mart, april i maj.

U nekim kulturama jesenski ekvinocij naziva se sredina jeseni ili sredjesenje (engl. *mid-autumn*, njem. *Mittherbst*, franc. *mi-automne*), dok se u onima s dužom temperaturnom zadrškom naziva početak jeseni.

U Sjevernoj Americi, obično se smatra da jesen počinje jesenskim (septembarskim) ekvinocijem, a završava zimskim (decembarskim) solsticijem. U sjevernoameričkoj popularnoj kulturi Dan rada (engl. *Labor Day*), prvi ponedjeljak u septembru, povezuje se sa završetkom ljeta i početkom jeseni; poslije ovog datuma određene ljetne tradicije, kao što je nošenje bijele odjeće, prestaju se poticati. U tradicionalnom istočnoazijskom solarnom periodu, jesen počinje oko 8. augusta i završava oko 7. novembra. U Irskoj, jesenski mjeseci su, po nacionalnoj meteorološkoj službi (*Met Éireann*), septembar, oktobar i novembar. Prema irskom kalendaru, koji se zasniva na drevnim keltskim tradicijama, jesen se proteže kroz august, septembar i oktobar, ili nekoliko dana poslije, zavisno od tradicije. U Australiji i Novom Zelandu, jesen službeno počinje 23. marta...

**godišnja doba**
| umjereni pojas
 |
| --- |
| proljeće
 |
| ljeto
 |
| jesen
 |
| zima
 |

**godišnja doba**
| tropski pojas
 |
| --- |
| suho godišnje doba
 |
| vlažno godišnje doba |

## Slike

* F. E. Church, *Jesen* (*Autumn*, 1875.), Thyssen-Bornemiszin muzej
* John Everett Millais, *Jesensko lišće* (*Autumn Leaves*, 1856.)
* Qian Xuan, *Rana jesen* (早秋, 13. st.), prikaz raspadnutih lotusovih listova i lebdećih vretenaca iznad stajaće vode
* Giuseppe Arcimboldo, *Jesen* (*Autunno*, 1573.)
* Meinolf Wewel, *Jesen* (*Herbst*, 2010.)

## Galerija

* trešnjevo drvo ujesen
* orahovo drvo ujesen
* zvjezdasta magnolija ujesen
* *Chionanthus retusus* ujesen
* šumovit brežuljak iznad strumske doline na Vitoši u Bugarskoj
* lišće javorova drveta ujesen
* plamene boje jeseni
* jesenski pejzaž
* šenbrunski vrtovi ujesen
* šenbrunski vrtovi ujesen
* brezova stabla ujesen, Estonija
* drvo u New Jerseyju
* crvena obojenost lišća
* sjaj jesenskog lišća u Nacionalnoj šumi Green Mountains
* jesenske boje u gaju na Zajedničkom i tehničkom koledžu u Owensboru
* jesen u ranom decembru
* zaostale jesenske boje u decembru

## Povezano

* jesenski ekvinocij

## Izvori

## Vanjske veze
# Vahabizam

**Vahabizam** ili **vehabizam** (arapski: الوهابية, engleski: *Wahabism, Wahabbism*) je vjerski pokret odnosno fundamentalistički pravac islama koji se utemeljio koncem u 18. vijeka. Njegov duhovni izvornik je Muhamed Abdul Vahab, muslimanski teolog sa područja današnje Saudijske Arabije koji je zagovarao "čišćenje" islamskog nauka od svih "nečistoća" ili inovacija. Vahabizam se razlikuje od drugih islamskih pravaca kao što su sunizam, sufizam i šijitizam. Vahabizam nastoji zadržati muslimane na izvornoj interpretaciji islama bez daljnjih naučnih, teorijskih i sl. posredovanja u interpretaciji. Samim tim vahabizam je interpretativni tok koji nema svoju literaturu, koji nema svoje mišljenje, te duhovni tok koji zagovara krajnje reduciranje čovjeka kao pojedinca i muslimana kao zajednice.

U modernom vremenu vahabizam je najprošireniji u nemoderniziranim dijelovima Azije i u manjoj mjeri u Evropi, te ga mnogi okrivljuju za podsticanje i ideološku osnovu današnjim terorističkim grupama u Afganistanu, Siriji i Iraku. Također, smatra se da su pojedini poklonici vahabizma sa svojim vahabijskim ideološkim uvjerenjima poduprli terorističke napade u SAD-u i Evropi (uključujući Balkan).

Na prostoru bivše Jugoslavije se za sljedbenike vahabizma koristi izraz *vehabije*, *vahabije* ili *vahabiti*.

## Napomene
# Antun Nemčić

| Antun Nemčić
 |
| --- |
|  Slika Nemčića s potpisom |
|  |
| Rođenje
 | 14. siječnja 1813. Edde, Mađarska
 |
| Smrt
 | 5. rujna 1849.. Križevci, Hrvatska
 |

**Antun Nemčić Gostovinski** (Edde, Mađarska, 14. siječnja 1813. - Križevci, 5. rujna 1849.), hrvatski književnik

Studirao je pravo i filozofiju u Zagrebu, bio sudac u Novom Marofu i bilježnik Križevačke županije. Bio je pristaša narodnog preporoda, a pod pseudonimom A. N. Gostovinski pisao je pjesme, "putositnice", a okušao se i kao romanopisac i komediograf. Po stilu je romantičar, a pjesništvo mu je budničarsko i domoljubno. Za života je dospio objaviti samo knjigu putopisne proze "Putositnice", koja je nastala tako što je pisac, nesretno zaljubljen, išao u Italiju tražeći zaborav. Nemčić je pisao pjesme koje imaju domoljubni uzlet ali ne odskaču od srodne lirike u hrvatskomu preporodu. Ostavio je i komediju "Kvas bez kruha, ili tko će biti veliki sudac". Umalo je poginuo kao jedan od glavnih aktera krvave restauracije 1845. Umro je od kolere u trideset i sedmoj godini. Porijeklom iz plemićke obitelji Nemčića-Gostovinskih. Veći dio života je živio u gradovima Ludbreg i Koprivnica. U Koprivnici je sačuvana njegova kuća sa spomen pločom, a u selu Starigrad kraj Koprivnice obilježena je i klijet gdje je u vinogradu napisao svoje najznačajnije djelo "Putositnice". U Koprivnici jedna osnovna škola nosi njegovo ime.

Spomenik Antunu Nemčiću u Križevcima
**Djela**:

* "Kvas bez kruha" ili "Tko će biti veliki sudac"
* "Putositnice"
* "Udes ljudski"
# Emanuel Leutze

| Emanuel Leutze |
| --- |
| Romantizam |
| Emanuel Leutze 1870-ih |
| Biografske informacije |
| Rođenje | 24. maja 1816. Schwäbisch Gmünd, Württemberg, Njemački Savez |
| Smrt | 18. jula 1868. Washington, SAD |
| Nacionalnost | američko |
| Praksa | Düsseldorf, Philadelphia, Washington |
| Znamenita djela |
| *Washington prelezi rijeku Delaware* |

**Emanuel Leutze** (Schwäbisch Gmünd, 24. maja 1816. – Washington, 18. jula 1868.), američki je slikar njemačkoga porijekla. Autor mnogih historijskih slika (*George Washington prelazi rijeku Delaware*) i portreta. Freskama je oslikao dvorane u Capitolu.

*Washington prelazi rijeku Delaware*
## Život i djelo

Leutze je kao dječak došao u Sjedinjene Američke Države 1825. god., a studirao je slikarstvo u Philadelphiji. U dobi od 25 godina privremeno se vratio u Njemačku na studij kod Carla Friedricha Lessinga na Umjetničkoj akademiji u Düsseldorfu. Leutze tada studira i historiju umjetnosti u Düsseldorfskoj školi. Njegova najpoznatija slika Washington prelazi rijeku Delaware (1851.) datira iz tog vremena i sadrži impresije o krajoliku rijeke Rajne kod Kaiserwertha. Druga verzija ove slike sada je u posjedu Metropolitan muzeja u New York-u, a prva je izgorjela tokom Drugog svjetskog rata u Kunsthalle-u u Bremenu.
Leutze je bio dugogodišnji predsjednik Udruge Düsseldorfskih umjetnika koja je 1848. dovela je do osnivanja društva likovnih umjetnika *Malkasten* („kutija sa slikarskim bojama”), a 1856. godine na stvaranje *Deutschen Kunstgenossenschaft*-a („njemačke umjetničke zadruge“). God. 1842. odselio se u München, a od tamo u Veneciju i Rim. God. 1845. vratio se u Düsseldorf gdje je u oktobru oženio Juliane Lottner. Njezin portret naslikao je 1846. i 1847. (*Jantarna ogrlica, Supruga s kćeri Idom*). U to vrijeme posvetio je svoje slikarstvo motivima američke historije kao što je *Kolumbo pred vijećem u Salamanci*, *Kristofor Kolumbo na vratima samostana La Nahida*, *Sir Walter Raleigh i kraljica Elizabetha u šetnji* (1845.) , T*orquemadu postavlja kralj Ferdinand*, *Veleposlanstvo Židova* (1846.), *Puritanac*, njegova kći pred slikom *Začuđujuće Gospe* (1847.) i *Washington okuplja trupe na Monmouthu* (1852.-54.).

Godine 1859. preselio se natrag u SAD gdje je bio zadužen za dekoriranje dvorane Kongresa i Senata u washingtonskom Capitolu historijskim freskama. Tu je 1861. god. naslikao i monumentalnu fresku *Westward the Course of Empire Takes Its Way*.

* *Zapadno kurs carstva uzima put svoj*
* *Zapadno kurs carstva uzima put svoj* (skica)
* *Washington okuplja trupe za bitku kod Monmoutha*
* *Portret slikara Williama Morrisa Hunta* oko 1845.
* *Portret slikara Worthingtona Whittredgea* oko 1865.

## Vanjske veze

* Leutze na MuseumSyndicate
* Emanuel LeutzeArhivirano 2012-10-02 na Wayback Machine-u
# Werner von Siemens

| Werner von Siemens |
| --- |
|  |
| Rođenje | (1816-decembra-13)13. decembra 1816. Lenthe, Njemačka  |
| Smrt | 6. decembra 1892. (dob: 75) Berlin, Njemačka |
| *Alma mater* | Artiljerijska i inženjerska škola u Berlinu *(Vereinigte Artillerie- und Ingenieurschule Berlin)* |
| Poznat/a po | -bešavno oblaganje el. provodnika
-dinamo (1866.)
-elektrolokomotiva (1879.)
-električni lift (1880.)
-trolejbus (1882.)

-Kompanija Siemens AG sa sedištem u Minhenu (1966.) |

**Ernst Werner von Siemens** (rođen 13.12. 1816. u Lenthe kod Hannovera; umro 6.12. 1892. u Berlinu) je bio njemački izumitelj, osnivač elektrotehnike i industrijalac.
Bavio se pretežno telegrafskom i mjernom tehnikom. Usavršio je telegraf s kazaljkom, pronašao bešavno oblaganje provodnika gutaperom, podigao prvu dužu telegrafsku liniju u Evropi, izumio dinamo-mašinu. Osnovao je 1847. s J.C. Halskeom firmu Siemens-Halske, koja se vremenom razvila u veliku elektrotehničku kompaniju svjetskih razmjera Siemens AG. Po njemu je nazvana jedinica električne vodljivosti siemens.
# Fonem

**fonem** ili **fonema** (grč. φώνημα: govor, glas), najmanja jezična jedinica koja sama po sebi nema značenje premda u govornom lancu unosi razlikovnu vrijednost. Fonemi nisu sami fizički segmenti , već njihove apstrakcije. Fonemi se obično beleže unutar kosih crta (npr.  /t/ ).

Fonem može uključivati donekle različite zvukove ili alofone. Npr. u engleskom se *p* u rečima *pin* i *spin* različito izgovara.

Uobičajeni test, da ustanovimo da li dva alofona pripadaju istom fonemu, je traženje minimalnog para: reči koje se razlikuju samo za jedan fonem kojeg proučavamo.

Glavna razlikovna obeležja ili distinktivna obeležja fonema su:

* zvučnost, bezvučnost;
* mekoća, tvrdoća;
* artikulacione osobine.

Alofon je varijanta redukovane foneme ili glasa u čijoj artikulaciji nisu izražena sva svojstva u dovoljnoj meri.

Glas može da ima inicijalnu poziciju ako je na početku reči, medijalnu ako je u sredini i finalnu ako je na kraju reči.

Obično je finalna pozicija nepovoljnija od inicijalne a medijalna pozicija zavisi od susednog glasa tj od fonološkog okruženja glasa (misli se na suglasnik). Npr. fonema n u reci banka ima nepovoljnu poziciju u odnosu na istu fonemu u odnosu na reci Dana.

U reči banka *n* ima velarni karakter (artikulacija je pomerena ka velarnom nepcu zbog glasa koji sledi - K), a u reči Dana ima čist nazalni karakter. Zvučni suglasnici delimično gube zvučnost kada se nađu na kraju reči, taj proces se zove obezvučenje ili desonorizacija.

## Povezano

* fon
* fonetika
* fonologija
* jezikoslovlje

## Vanjske veze
# Finski jezik

*Ne treba miješati sa Finski jezici.*

| Finski jezik |
| --- |
| suomen kieli |
| Države | Finska, Švedska, Norveška, Rusija(Karelija) |
| Regije | Sjeverna Evropa |
| Broj govornika | 5 miliona |
| Jezična porodica | Uralski
* Ugro-finski
	+ Baltičko-finski
		- **Finski jezik**
 |
| Službeni status |
| Službeni | EU, Finska |
| Jezični kodovi |
| ISO 639-1 | `fi` |
| ISO 639-2 | `fin` |
| ISO 639-3 | `fin` |

**Finski jezik** (*suomi*, finski *suomen kieli*) je jezik većine stanovnika Finske (92%) i Finaca koji žive van Finske. To je zvanični jezik u Finskoj, a priznat je kao manjinski jezik u Švedskoj. Njime se služi oko 5 miliona ljudi. Jedan je od zvaničnih jezika Evropske Unije.

Finski jezik je član Ugro-Finske porodice jezika i ubraja se u aglutinativne jezike. Ima reputaciju jezika koji je veoma težak za učenje, verovatno zato što nema mnogo bliskih jezika. Najbliskiji jezik mu je estonski.

## Karakteristike

U finskom postoji 15 padeža, tako da u finskom nisu potrebni predlozi.

Bogat je samoglasnicima, koji mogu biti dugi i kratki. Zbog toga Finci tvrde da im je jezik veoma pevljiv.

Ovaj jezik nema rodove ni članove.

Finski je pozajmio dosta reči iz švedskog, nemačkog i, u poslednje vreme, engleskog. Međutim, teško je prepoznati ove reči, jer su one postale priolagođene finskom jeziku.

## Historija

Prvu standardnu formu pisanog Finskog jezika sačinio je Mikael Agrikola, biskup iz 16-og veka. Pravila za pisanje zasnovao je po uzoru na švedski, nemački, i latinski. Od tad je počela da se stvara pisana književnost na finskom jeziku.

Agrikola je preveo Novi zavet na finski jezik (objavljen 1548.), pri čemu je stvorio neke nove reči. Od 8500 reči u njegovom prevodu, oko 60% je danas u upotrebi.

## Primer teksta

Član 1 Univerzalne deklaracije o ljudskim pravima

```
Kaikki ihmiset syntyvät vapaina ja tasavertaisina
arvoltaan ja oikeuksiltaan. Heille on annettu järki
ja omatunto, ja heidän on toimittava toisiaan kohtaan
veljeyden hengessä.

```

```
Prevod: Sva ljudska bića se rađaju slobodna i jednaka po
dostojanstvu i pravima. Obdarena su razumom i savešću, i
treba da se odnose jedna prema drugima u duhu bratstva.

```

* Terve - Zdravo

## Reference
# Irski jezik

| Irski jezik |
| --- |
| Gaeilge |
| Države | Irska |
| Regije | Irska |
| Broj govornika | 250,000 |
| Jezična porodica | * keltski
	+ **Irski jezik**
 |
| Službeni status |
| Službeni | Irska, EU (od 2007.) |
| Jezični kodovi |
| ISO 639-1 | `ga` |
| ISO 639-2 | `gle` |
| ISO 639-3 | `gle` |

**Irski** (*Gaeilge / Gaedhilge*), poznat i kao **irski gelski** ili irski gaelski, ili samo kao **gelski** ili gaelski, je jedan od dva službena jezika u Republici Irskoj (drugi je engleski). Pripada keltskoj grani indoevropskih jezika i najstariji je u toj grupi. Karakteristično za njega je da ima 2 padeža - nominativ i genitiv, dok se dativ pojavljuje samo u jednini ženskog roda. Iako je ovaj jezik, sa brojnim dijalektima, nekada govorila celokupna irska populacija, danas ga (u svakodnevnom govoru) upotrebljava svega 30-tak hiljada Iraca, koji mahom žive u zapadnim delovima zemlje (tzv. Gaeltacht). Od 1922. g. bio je obavezan jezik u državnim školama. Polakom gašenju irskog jezika je išlo na ruku i odluka političkog vrha zemlje da, kao službeni jezik komunikacije u Evropskoj uniji, Irska koristi engleski jezik. Međutim, od 1. januara 2007, Irski jezik je postao, zajedno sa bugarskim i rumunskim jezikom, službeni jezik Evropske unije.

## Primer teksta

**Član 1** Univerzalne deklaracije o ljudskim pravima

Saolaítear na daoine uile saor agus comhionann ina ndínit agus ina gcearta. Tá bua an réasúin agus an choinsiasa acu agus dlíd iad féin d'iompar de mheon bráithreachais i leith a chéile.
**Prevod**:

Sva ljudska bića se rađaju slobodna i jednaka po dostojanstvu i pravima. Obdarena su razumom i savešću, i treba da se odnose jedna prema drugima u duhu bratstva.
# Latvijski jezik

**Letonski** ili **latvijski jezik** (letonski: *latviešu valoda*) je zvanični jezik Republike Letonije i jedan od zvaničnih jezika Evropske unije. Postoji 1.4 miliona ljudi koji govore letonski u Letoniji i oko 150.000 u inostranstvu. Usled velike imigracije u vreme SSSR-a, danas je letonski maternji jezik za samo oko 60% stanovništva Letonije.

Letonski jezik pripada istočnobaltičkoj podgrupi baltičkih jezika u indoevropskoj jezičkoj porodici. Samo su letonski i litvanski živi baltički jezici.

## Historija

Balitički jezici su od izuzetnog značaja za lingvistiku jer su zadržali mnoge veoma stare osobine, za koje se veruje da su postojale u ranim fazama proto-indoevropskog jezika.

Letonski se kao poseban jezik pojavio u 16-om veku. Najstariji pisani tekstovi na letonskom su prevod crkvenih himni, koje je 1530. napisao Nikolas Ram, nemački pastor u Rigi.

Najbliži rođaci Baltičkim jezicima su slovenski i germanski jezici.

Postoje 3 dijalekta u letonskom: livonijski, latgalijanski i srednji dijalekt. Srednji dijalekt je osnova književnog jezika.

## Karakteristike

Sintaksa letonskog jezika se razvila pod nemačkim uticajem. Postoje dva gramatička roda i sedam padeža: nominativ, genitiv, dativ, akuzativ, instrumental, lokativ, i vokativ (kao u srpskom jeziku, na primer).

Raniji alfabet letonskog bio je ekvivalentan nemačkom. Danas, letonski alfabet se sastoji od 33 slova i gotovo potpuno je fonetski (po pravilu: čitaj kako je napisano), tj. grafeme odgovaraju morfemama.

## Primer

Molitva Bogu na letonskom:

```
Mūsu tēvs debesīs
Svētīts lai top tavs vārds
Lai nāk tava valstība
Tavs prāts lai notiek
kā debesīs, tā arī virs zemes
Mūsu dienišķo maizi dod mums šodien
Un piedod mums mūsu parādus
kā arī mēs piedodam saviem parādniekiem
Un neieved mūs kārdināšanā
bet atpestī mūs no ļauna
Jo tev pieder valstība
spēks un gods mūžīgi
Āmen

```

* Sveiks - Zdravo

## Vanjske veze

* Letonika
* englesko-letonsko-engleski rečnik Arhivirano 2006-04-10 na Wayback Machine-u
* rusko-letonsko-ruski rečnik
* Primeri letonskih reči i fraza (sa zvukom) Arhivirano 2020-11-29 na Wayback Machine-u
# Malteški jezik

**Malteški jezik** (malteški *Lingwa Maltija*) je semitski jezik iz afro-azijske porodice jezika. Nacionalni jezik je na Malti, i jedan od zvaničnih jezika Evropske unije. Najsličniji je arapskom jeziku i to tuniskoj verziji. Usled geografskog položaja i istorijskih okolnosti, malteški je preuzeo mnoge osobine i reči od jezika južne Italije, Sicilije i engleskog jezika.

## Historija

Malteški je postao zvanični jezik Malte 1936, uporedo sa engleskim. Danas, malteški govori oko 330.000 ljudi.

Najstariji tekst na malteškom je *Il Cantilena*, pesma iz 15-og veka. Malteški je vekovima bio govorni jezik, koji je retko zapisivan arapskim ili italijanskim pismom.

## Karakteristike

Malteška gramatika je, uglavnom semitska, sa nešto romanskih uticaja. Pridevi idu posle imenica, dok je red reči prilično slobodan. Osim jednine i množine, imenice imaju i dvojinu, što je retka pojava u evropskim jezicima (na primer u slovenačkom).

Često se šema promene reči bira po principu jezika porekla: semitska za semitske, a romanska za romanske.

Udeo semitskih reči u malteškom je oko 60%, dok su ostale romanske. Reči koje opisuju osnovne pojmove su semitske, dok su reči koje opisuju ideje, nauku i apstrakcije sicilijanskog porekla.

## Primer teksta

Član jedan Univerzalne deklaracije o ljudskim pravima:

```
Il-bnedmin kollha jitwieldu ħielsa u ugwali fid-dinjità
u d-drittijiet. Huma mogħnija bir-raġuni u bil-kuxjenza
u għandhom iġibu ruħhom ma' xulxin bi spirtu ta' aħwa.

```

```
Prevod: Sva ljudska bića se rađaju slobodna i jednaka po
dostojanstvu i pravima. Obdarena su razumom i savešću, i
treba da se odnose jedna prema drugima u duhu bratstva.

```

* Ħello - Zdravo

## Vanjske veze

* ChooseMalta.com - izbor malteških fraza Arhivirano 2006-04-05 na Wayback Machine-u
* malteško-engleski rečnik
# Kōfu

| Kofu 甲府
 |
| --- |
|  |
|  |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  Zastava

 |  Grb |

 |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Japan
 |
| Prefektura
 | Jamanaši
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo (2005) | 200.100
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Vremenska zona
 | UTC+9
 |
| KofuKofu (Japana)
 |

**Kofu** (甲府) je grad u Japanu u prefekturi Jamanaši. Prema popisu stanovništva iz 2005. u gradu je živelo 200.100 stanovnika.

## Stanovništvo

Prema podacima sa popisa, u gradu je 2005. godiine živelo 200.100 stanovnika.

Kretanja broja stanovnika
| 1995. | 2000. | 2005.
 |
| --- | --- | --- |
| 206.840
 | 202.120
 | 200.100
 |

## Vanjske veze
# Metarski sistem

Države koje su metarski sistem službeno usvojile   Države koje metarski sistem još nisu službeno usvojile (SAD, Mianmar i Liberija)
»Metarski sistem je za sve narode za sva vremena.« (Condorcet, 1791). Četiri svakodnevna uređaja za mjerenje koji imaju metarske kalibracije: mjerna traka kalibrirana u centrimetrima, termometar kalibriran u Celsiusovim stupnjevima, uteg od jednog kilograma i električni multimetar koji mjeri volte, ampere i ome.
**Metarski sistem**, naziv za decimalni sistem mjerenja koji se zvanično koristi u SI sistemu mjerenja. Metarski sistem se razvio nakon pada francuske monarhije. Nacionalini savjet republike je 1795. poništio dotada vrijedne mjere koje su se u čitavoj Francuskoj razlikovale. Stare mjere su zamijenjene jedinicama metarskog sistema.

## Jedinica dužine

Metar je definisan kao desetmilionski dio dužine razmaka između pola i ekvatora. Podjela metra podliježe decimalnom sistemu sa latinskim i grčkim prefiksima.

## Jedinica mase

Kao jedinica mase je definisan kilogram. Jedan kilogram je jednak prototipu normnog kilograma, čuvanog u *Internacinalnom Uredu za Težine i Mjerenja* (*International Bureau of Weights and Measures* ). Manja jedinica je gram koja po staroj definiciji odgovara težini jednog kubnog centimetra vode na temperaturi od 4 °C, kada voda ima najveću gustoću (anomalija vode). Nova definicija gram označuje kao hiljaditi dio normne jedinice kilograma (po SI-u) ili kao 1×10–3 kg.

## Jedinica zapremine

Kao jedinica zapremine je definisan jedan litar što odgovara 1000 kubičnih centimetara.

## Historija

Poslije uvođenja metarskog sistema mjere, u Francuskoj je napravljen jedan štap dužine od jednog metra od spoja platine i iridijuma čije su kopije podijeljene po cijelom svijetu kao standard. Za standardiziranje težine je napravljen jedan cilindar od platine težine 1000 g (1 kg kao norma).

Na početku se Francuzi nisu htjeli pomiriti sa novim jedinicama koje su se tek 1840. probile u čitavoj zemlji. U Velikoj Britaniji metarski sistem je uveden tek 1864. godine paralelno sa britanskim *Imperial Units* sistemom. Godine 1866. metarski sistem je uveden i u SAD, a u Njemačku tek 1870/1871. godine.

Metarski sistem je prenešen na elektricitet, magnetizam, temperaturu itd. i od 1921. vrijedi kao Internationalni Sistem za mjeru (*SI*).

## Povezano

* Mjerni sistem
* Sistemi
* Sistemologija
# Vojna krajina

Krajišnik iz Pomorišja, prva polovica 18. vijeka.
**Vojna krajina** (također poznata i kao **Vojna granica**; njemački: *Militärgrenze*, italijanski: *Confiniaria militaria*, mađarski: *Határőrvidék*, rumunski: *Graniță militară*) je granično područje Habsburške Austrije a kasnije Austro-Ugarske Monarhije, koje je služilo kao *sanitarni kordon* protiv turskih upada iz Osmanskog Carstva. Nastala je krajem srednjeg vijeka, te uključivala hrvatsku Vojnu krajinu, a od kraja 17. do kraja 19. vijeka i Slavonsku, Banatsku i Transilvanijsku vojnu krajinu.

## Povezano

* Republika Srpska Krajina

## Literatura

* Walter Berger: *Baut dem Reich einen Wall. Das Buch vom Entstehen der Militärgrenze wider die Türken*. Leopold Stocker Verlag, 1979 ISBN 3-7020-0342-8
* Jakob Amstadt: *Die k.k. Militaergrenze 1522 - 1881 (mit einer Gesamtbibliographie)*. Dissertation, University of Wurzburg, 1969
* Heeresgeschichtliches Museum (Hrsg.): *Die k. k. Militärgrenze (Beiträge zu ihrer Geschichte)*. ÖBV, 1973 (Schriften des Heeresgeschichtlichen Museums, 6) ISBN 3-215-73302-1
* Dragutin Pavličević (ed.): *Vojna krajina: povijesni pregled-historiografija-rasprave*, SN Liber, 1984, Zagreb
* Mirko Valentić: *Vojna krajina i pitanje njezina sjedinjenja s Hrvatskom 1849-1881*, CHP, 1981, Zagreb
* Gligor Stanojević: *Dalmacija u doba Morejskog rata*, 1967, Beograd
* Alexander Buczynski: *Gradovi Vojne krajine 1-2*, HIP, 1997, Zagreb
* Milan Kruhek: *Krajiške utvrde Hrvatskog kraljevstva*, HIP, 1995, Zagreb
* Drago Roksandić: *Vojna Hrvatska (1809.-1813.), 1-2*, ŠK, 1988, Zagreb
* Drago Roksandić: *Etnos, konfesija, tolerancija*, SKD Prosvjeta, 2004, Zagreb
* Potiska i pomoriška vojna granica (1702-1751), Muzej Vojvodine, Novi Sad, 2003.

## Vanjske veze

* Izvori za borbe Hrvata s Turcima Arhivirano 2007-09-27 na Wayback Machine-u
* Lika i Krbava od velikog rata za oslobođenje do inkorporacije u Karlovački generalat (1683. - 1712.)
* Neven Budak, Habsburzi i Hrvati Arhivirano 2012-09-28 na Wayback Machine-u