Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Mo Yan

|  Mo Yan 莫言 |
| --- |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | Guan Moye 17. februara 1955.  (1955-02-17)  Gaomi, NR Kina |
| Pseudonim | Mo Yan |
| Nacionalnost | Kinez |
| Supružnik | Du Qinlan (1979-) |
| Djeca | Guan Xiaoxiao (1981-) |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | pisac, profesor |
| Opus |
| Književni pravac | postmodernizam |
| Književne vrste | roman |
| Jezik | kineski jezik |
| Znamenita djela |
| *Republika vina* *Život i smrt me umaraju* |

**Guan Moye** (Gaomi, 17. veljače 1955.), poznatiji po pseudonimu **Mo Yan**, je kineski pisac romana i kratkih priča, dobitnik Nobelove nagrade za književnost 2012. godine. Mo Yan je izrazito popularan pisac, kog je Donald Morrison iz *TIME-a* opisao kao "jednog od najpoznatijih, često zabranjivanih i naširoko piratiziranih kineskih pisaca", dok ga je Jim Leach opisao kao kinesku verziju Franza Kafke i Josepha Hellera. Zapadnoj publici najpoznatiji je po svom romanu *Crveni sirak* iz 1987. godine, koji je doživio i filmsku adaptaciju. Švedska akademija, koja je Yanu dodijelila Nobela 2012. godine, opisala je Yana kao pisca "koji, svojim magijskim realizmom spaja narodne priče, povijest i suvremenost."

## Vanjske veze

* Novelist Mo Yan Takes Aim with 41 Bombs (China Daily 27 June 2003)
* VÍDEO prize movie of Mo Yan Arhivirano 2012-11-24 na Wayback Machine-u
* "Granta Audio: Mo Yan", *Granta*, 11 October 2012, John Freeman
* Russian site about Mo Yan
* Mo Yan and the Politics of Language *China Digital Times* 25 February 2013.
* Mo Yan dismisses 'envious' Nobel critics *The Guardian* 28 February 2013.
* School dropout to Nobel: A consistent beauty of Mo Yan FacenFacts
# Patrick Modiano

|  Patrick Modiano |
| --- |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | Jean Patrick Modiano 30. srpnja 1945.  Boulogne-Billancourt, Francuska |
| Supružnik | Dominique Zehrfuss |
| Djeca | Zina Modiano Marie Modiano |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | pisac |
| Opus |
| Književni pravac | postmodernizam |
| Književne vrste | roman |
| Jezik | francuski jezik |
| Znamenita djela |
| * *La Place de l'étoile* (roman, 1968.)
* *Les Boulevards de ceinture* (roman, 1972.)
* *Rue des Boutiques obscures* (roman, 1978.)
 |
| Nagrade |
|
* Grand Prix du roman de l'Académie française (1972)
* Prix Goncourt (1978)
* Prix mondial Cino Del Duca (2010)
* Austrijska državna nagrada za europsku književnost (2012)
* Nobelova nagrada za književnost (2014)
 |

**Jean Patrick Modiano** (Boulogne-Billancourt, 30. srpnja 1945.) je francuski pisac i dobitnik Nobelove nagrade za književnost za 2014. godinu. Modiano je jedan od najcjenjenijih i stilski najinovativnijih modernih francuskih autora, a njegov specifični stil primijećen je još tokom 1970-ih godina. Godine 1972., njegov roman *Les Boulevards de ceinture* nagrađen je s Velikom nagradom za roman koju dodjeljuje *Académie française*, a 1978. mu je uručena Prix Goncourt za roman *Rue des boutiques obscures*. Od ostalih djela, poznat je i njegov debitanstki roman *La Place de l'étoile* (1968.), koji je nagrađen nagradom Fénéon. Njegovi romani su prevedeni na oko 30 svjetskih jezika i uvijek su prolazili dobro među europskim kritičarima.
# Svetlana Aleksijevič

| Svetlana Aleksijevič |
| --- |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | (1948-maja-31)31. maja 1948. Stanislav, Ukrajinska SSR, Sovjetski Savez |
| Nacionalnost | Bjeloruskinja |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | Novinarka i autorica |
| Opus |
| Jezik | Ruski |
| Nagrade |
|  Nobelova nagrada za književnost (2015) |

**Svetlana Aleksandrovna Aleksijevič** (bjeloruski Святлана Аляксандраўна Алексіевіч, IPA: [svʲatˈlana alʲaˈksandrawna alʲɛksʲiˈjɛvʲit͡ʂ], ruski Светлана Александровна Алексие́вич, IPA: [svʲɪtˈlanə ɐlʲɪˈksandrəvnə ɐlʲɪksʲɪˈjevʲɪt͡ɕ]) (Stanislav, 31. maja 1948.), bjeloruska novinarka i spisateljica. Godine 2015. dodijeljena joj je Nobelova nagrada za književnost »za polifono pisanje, spomenik patnji i hrabrosti u našem vremenu«. Prva je književnica iz Bjelorusije koja je dobila ovu nagradu. Kao istraživačka novinarka i spisateljica nefikcijske proze objavljuje djela na ruskom jeziku.

## Reference
# Bob Dylan

| Bob Dylan |
| --- |
|  |
| Lični podaci |
| Ime po rođenju | Robert Allen Zimmerman |
| Datum rođenja | 24. maja 1941.  (1941-05-24) |
| Mjesto rođenja | Duluth (Minnesota), Minnesota, SAD |
| Zanimanje | kantautor, pisac, pjesnik, umjetnik, glumac, scenarist, disc jockey |
| Muzički rad |
| Period aktivnosti | 1959–danas |
| Žanr | Folk, rock, disco, pop-folk |
| Instrumenti | vokali, gitara, bas gitara, usna harmonika, klavijatura, harmonika, bubnjevi |
| Diskografska kuća | Columbia, Asylum |
| Ostalo |
| Povezani izvođači | Paul Butterfield Blues Band, Al Kooper, The Band, Rolling Thunder Revue, Mark Knopfler, Traveling Wilburys, Tom Petty and the Heartbreakers, Van Morrison, Grateful Dead, Joan Baez |
| Nagrade |  Nobelova nagrada za književnost (2016.) |
| Službene stranice | www.bobdylan.com |

**Bob Dylan** [bɑb ˈdɪlən] (pravo ime **Robert Allen Zimmerman** [ˈɹɒbəɹt ˈælən ˈzɪmɚmæn]) (Duluth, Minnesota, 24. svibnja 1941.) je američki pjevač, skladatelj i pjesnik.

Jedan je od najvećih kantautora 20. stoljeća i kultna ličnost generacije 1960-ih godina. Često je kroz pjesmu izražavao bunt protiv politike i društvenih dogmi njegova vremena, govorio o problemima religije i vjere općenito, te pjevao o ljubavi. Najpoznatije su njegove pjesme *Blowin' in The Wind*, *The Times They Are A-Changin'*, *Like a Rolling Stone*, *Just Like A Woman*, *All Along the Watchtower*, *Lay Lady Lay* i druge.

Utjecaj Boba Dylana na rock glazbu je ogroman. Prvi je inzistirao na kvaliteti tekstova pjesama, a njegovo je pjevanje odškrinulo vrata drugim pjevačima s manje atraktivnim glasom (na primjer Lou Reed iz The Velvet Underground). Jedan je od prvih koji je svirao folk rock (na što ga je potakla obrada njegove pjesme *Mr Tambourine Man* grupe Byrds) te country rock i americanu (na albumima *The Basement Tapes* iz 1967./1975., *John Wesley Harding* iz 1968. i *Nashville Skyline* iz 1969.). Vlasnik je prvog dvostrukog albuma u povijesti (*Blonde on Blonde* iz 1966.) a njegove su tada još neobjavljene snimke s grupom The Band razlog nastanka bootleg albuma *The Great White Wonder* (1969.), prvog bootlega u povijesti rock glazbe.

Svira gitaru, usnu harmoniku i glasovir. U četrdeset i pet godina umjetničkog rada objavio je 44 albuma među kojima su najzapaženiji *The Freewheelin' Bob Dylan*, *Blonde on Blonde*, *Blood on the Tracks*, *Desire* te noviji *Love and Theft* i *Modern Times*.

God. 2016. osvojio je Nobelovu nagradu za književnost "*za stvaranje novih poetskih izražaja unutar velike američke tradicije pjesama*".

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice‍
* Expecting Rain – Dylan news and events, updated daily
* BobLinks – Comprehensive log of concerts and set lists
* [ Arhivirano 2012-09-09 na Wayback Machine-u Bjorner's Still on the Road] – Information on recording sessions and performances
* Bob Dylan na sajtu IMDb
* Bob Dylan - kanal na YouTubeu
* Dylan interview list (with links)
# Kazuo Ishiguro

|  Kazuo Ishiguro |
| --- |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | Nagasaki, Japan |
| Nacionalnost | britansko |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | romanopisac |
| Opus |
| 1982- |
| Znamenita djela |
| The Remains of the Day |
| Nagrade |
|  Nobelova nagrada za književnost (2017.) |

**Kazuo Ishiguro** (japanski: カズオ・イシグロ; 8.11. 1954.-) je britanski pisac porijeklom iz Japana. Rođen je u Nagasakiju, a porodica mu se preselila u Englesku 1960. Ishiguro je diplomirao na Univerzitetu Kent 1978. a magistrirao na Univerzitet Istočne Anglije i plbori kursa kreativnog pisanja1980. Danas živi u Londonu sa suprugom Lornom MacDougall i kćeri Naomi.

Godine 2017., Švedska akademija uručila mu je Nobelovu nagradu za književnost.

## Djela

* (1982) *A Pale View of Hills*
* (1986) *An Artist of the Floating World*
* (1989) *The Remains of the Day* (ISBN 0-679-73172-5).
* (1995) *The Unconsoled*
* (2000) *When We Were Orphans*
* (2003) *The Saddest Music in the World* (originalni scenarij)
* (2005) *Never Let Me Go*
* (2005) *The White Countess* (originalni scenarij)

## Vanjske veze

* Šablon:Contemporary writers
* Faber and Faber page on Ishiguro Arhivirano 2008-03-11 na Wayback Machine-u
* January magazine interview with Ishiguro
* Interview with Ishiguro in Sigla Magazine Arhivirano 2006-03-03 na Wayback Machine-u
* 1990 RealAudio interview with Ishiguro at Wired for Books.org Arhivirano 2008-03-11 na Wayback Machine-u by Don Swaim
* NHK WORLD (December 2017). Exclusive Interview with Kazuo Ishiguro
# László Krasznahorkai

| László Krasznahorkai |
| --- |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | 5. januara 1954.  (1954-01-05) Gyula |
| Opus |
| Jezik | mađarski |
| Znamenita djela |
| * *Sátántangó*
* *Háború és háború*
 |
| Nagrade |
|  Nobelova nagrada za književnost (2025.) |

**László Krasznahorkai** (mađarski: *Krasznahorkai László*, Gyula, 5. januara 1954.), mađarski pisac. Poznat je kao čest suradnik uglednog mađarskog filmaša Bele Tarra i neki Tarrovi filmovi su temeljeni na Krasznahorkaijeim romanima. Dobitnik je Nobelove nagrade za književnost 2025. godine.

## Djela

### Romani

* *Sátántangó* (1985.)
* *Az ellenállás melankóliája* (1989.)
* *Az urgai fogoly* (1992.)
* *Háború és háború* (1999.)
* *Rombolás és bánat az Ég alatt* (2004.)
* *Báró Wenckheim hazatér* (2016.)
* *Herscht 07769* (2021.)
* *Zsömle odavan* (2024.)

### Kratka proza

* *Kegyelmi viszonyok* (1986.)
* *Megjött Ézsaiás* (1998.)
* *Északról hegy, Délről tó, Nyugatról utak, Keletről folyó* (2003.)
* *Seiobo járt odalent* (2008.)
* *Az utolsó farkas* (2009.)
* *Megy a világ* (2013.)

### Eseji

* *A Théseus-általános* (1993.)
* *Este hat; néhány szabad megnyitás* (2001.)
* *Krasznahorkai Beszélgetések* (2003.)
* *Nem kérdez, nem válaszol. Huszonöt beszélgetés ugyanarról* (2012.)
* *A Manhattan-terv* (2018.)

### Scenariji

* *Kárhozat*, režija Béla Tarr (1988.)
* *Sátántangó*, režija Béla Tarr (1994.)
* *Werckmeister harmóniák*, režija Béla Tarr (2000.)
* *A Londoni férfi*, režija Béla Tarr (2007.)
* *A torinói ló*, režija Béla Tarr (2011.)

## Vanjske veze

*  Bibliography

Edit Zsadanyi: Laszlo Krasznahorkai, Kalligram, Bratislava,1999

* hlu.hu Arhivirano 2007-09-27 na Wayback Machine-u
* La melancholie de la resistance Arhivirano 2007-12-29 na Wayback Machine-u
* Satantango
# National Geographic Channel

National geographic je zakon

Početak emitiranja bio je u rujnu 1997. za područje Europe i Australije. U srpnju 1998. počinje emitiranje za područje Azije. Za područje Amerike emitiranje počinje u siječnju 2001.

Danas je dostupan u 166 zemalja, 315 milijuna domova, i na 34 jezika.

## Ostali National Geographic kanali

**Nat Geo Music** je počeo emitirati od 15. listopada 2007. s namjerom širenja diljem svijeta. S emitiranjem je prestao 31. kolovoza 2011.

**Nat Geo Junior** se emitira u Nizozemskoj, Belgiji i Indiji. Namijenjen je djeci.

**National Geographic Channel HD** emitira sadržaj osnovnog programa, ali u HDTV tehnici.

**National Geographic Adventure** namijenjen je mlađoj populaciji, a emitira emisije o avanturama, putovanjima i istraživanjima prirode i svijeta. Emitira se u Italiji i arapskim zemljama.

**Nat Geo Wild** emitira sadržaj o divljini i životinjama u divljini.

## Reference

## Vanjske veze

* Službena stranica (`en`)
# Magmatske stijene

**Magmatske stijene** se drugačije nazivaju i **eruptivne stene**. Nastale su očvršćavanjem magme u zemljinoj unutrašnjosti odnosno očvršćavanjem lave na površini Zemlje. Dele se na dubinske i površinske.

Prva Zemljina kora je bila sastavljena samo od magmatskih stena.

Prema mestu nastanka magmatske stene se dele na izlivne (efuѕivne) i dubinske (intruzivne).

**Dubinske magmatske stene** su zrnaste strukture. Kod njih su svi mineralni sastojci iskristalisani i približno su iste veličine.

**Izlivne magmatske stene** se sastoje od sitno iskristalisane mase, u kojoj se nalaze pojedini krupniji kristali. Najčešće se sreću u obliku vulkanskih kupa, a dubinske u obliku batolita i lakolita.

**Oblici koji nastaju hlađenjem magme su** :

* Batolit (nastaje kada magma očvrsne u vidu brežuljka) - Kopaonik
* Lakolit (nastaje kada magma očvrsne u vidu pečurke ili sočiva) - Avala
* Žične stene (nastaje kada magma očvrsne u vidu tanke niti koja podseća na žicu)

**Oblici koji nastaju hlađenjem lave su** :

* Vulkanske kupe (nastaje kada se lava nagomila u vidu brežuljka ili uzvišenja)
* Vulkanske ploče (nastaje kada se lava razlije na većoj površini i tako očvrsne)
* Okamenjeni potoci lave.

Magmatske stene se takođe dele i po hemijskom sastavu na

* kisele - preko 66% SiO2,
* neutralne - 53-66% SiO2,
* bazne - 45-53% SiO2,
* krajnje bazne - ispod 45% SiO2.

## Povezano

* Stene
* Sedimentne stene
* Metamorfne stene
# Breča

Bazaltna breča
Tektonska breča, Julijski Alpi, Slovenija
Nekarakteristična azuritno-malahitna breča
**Breča** (engleski: *Breccia*, francuski: *Brèche*, njemački: *Breccie*, ruski: Brekčiя) ili **kršnik** je stena izgrađena od nezaobljenih odlomaka veličine preko 2 mm istovrsnih ili različitih stena, povezanih nekim matriksom. Breče pripadaju grupi klastičnih stena, podgrupi psefita, a nastaju vezivanjem ili cementacijom drobine nekim prirodnim vezivom(karbonatno, silicijsko i dr.). Ime je dobila po latinskoj reči breccia – lomljeni kamen.

## Sastav

Breča se sastoji od nezaobljenih fragmenata jedne ili više vrsta stena i vezivne supstance. Veličina fragmenata i odnos količine fragmenata prema vezivnoj masi su različiti. Pošto je osnovni materijal iz koga breče nastaju neklasiran po krupnoći (drobina), to su fragmenti breče obično vrlo različitih dimenzija.

U brečama se, osim fragmenata stena, nalaze i fragmenti skeleta i ljuštura organizama, a neke breče su sastavljene isključivo od takvih fragmenata. To su najčešće ljušture školjaka ili fragmenti kostiju. Takve breče, u kojima preovlađuju organski fragmenti, nazivaju se **lumakelama**.

## Podela

Prema načinu postanka, odnosno prema geološkom procesu koji dovodi do fragmentiranja, breče delimo na:

* padinske – kada su nastale od padinskog (siparskog) materijala;
* obalske – nastale u priobalskim regionima mora ili jezera usled razornog dejstva talasa;
* tektonske – nastale drobljenjem materijala fragmentiranog na rasednim površima;
* vulkanske – nastale vezivanjem grubozrnog nezaobljenog vulkanoklastičnog materijala;
* kontaktne – nastale lomljenjem okolnih stena ili perifernih partija plutona i potom zahvatanih magmom kod raznih vrsta intruzija.

Podela breča vrši se i na osnovu sastava fragmenata, na: krečnjačke, dolomitske, mermerne, serpentinske, heterogene, itd. Kao i kod drobine, i ovde preovlađuje homogeni materijal, jer fragmenti od kojih je breča nastala nisu dugo transportovani.

Cement u brečama može biti vrlo različit. Ili je doveden spolja ili je nastao rastvaranjem materijala same drobine. Obično je cement istog sastava kao i sama breča, ali se sreće i cement drugačijeg sastava.

Prema načinu pojavljivanja, za breče se može reći da su u najvećem broju slučajeva neslojevite stene. Obično su masivne teksture, jer nisu stvarane u vodenoj sredini, nego najčešće na kopnu.

Breče imaju raznovrsnu primenu u građevinarstvu, naročito za dekorativne svrhe.

## Povezano

* Spisak stena

## Reference

## Literatura

* Đorđević V., Đorđević P., Milovanović D. 1991. *Osnovi petrologije*. Beograd: Nauka
# Stalaktit

| Stalaktiti σταλαϰτός |
| --- |
| Stalaktiti u slovenskoj Snežnoj jamiStalaktiti u slovenskoj Snežnoj jami |
|  |

**Stalaktiti** od grčkog: σταλαϰτός:=koji kaplje) su kalcitne formacije koje nastaju u kraškim pećinama.

## Karakteristike

Oborinska voda prokapa sa površine u pećine, pritom otapa vapnenac i obogaćuje se kalcijum bikarbonatom.
Iz tih voda koje kapaju sa stropa nastaje teško topiv kalcijum karbonat), koji se Kristalizacija|kristalizira]] kao mineral kalcit, stvarajući na stropu
fantastične izbočine - stalaktite (ili na tlu stupaste stalagmite).

Laboratorijski prikaz nastajanja stalaktita i stalagmita
Stalaktiti vise kao sige leda sa stropa ili bokova pećine. Za razliku od tog stalagmiti izgledaju kao preokrenuti stalaktiti, jer se uzdižu sa poda pećine.

Stalaktiti koji vise sa stropova pećina najčešće imaju u sredini nešto kao cijevčicu (ili trag nekadašnje) koja ima dijametar kao kapljica vode koja visi zbog površinskog napona. Kap na vrhu rastućeg stalaktita ostavlja talog samo oko njegovog ruba. Rast oboda prema dolje formira cijevčicu.
Najjednostavniji stalaktiti su tankom kamenom stijenkom opasani cilindri, ti krhki predmeti mogu doseći dužinu od 0,5 metara i više, ukoliko im strujanje zraka ne omete rast.

Najveći broj stalaktita najčešće ima formu obrnutog konusa, jer se minerali iz vode koja kapa talože prema vanjskoj strani privjeska.

Stalagmiti koji rastu sa dna pećine deblji su od svog komplementarnog stalaktita, iako nastaju iz istog izvora (rupice u stijeni) iz koje kapa voda obogaćena mineralima. Nema svaki stalagmit svoj komplementarni stalaktit (i obrnuto). Ali tamo gdje postoji par, neprekidno produženje jednog ili oba može na kraju rezultirati spajanjem i stvaranjem stupca.

Dominantni mineral u takvom talogu je kalcit (Kalcijum karbonat), a najveće grupe formirane su u vapnenačkim i dolomitnim pećinama. Ostali mineral koji se mogu taložiti su i drugi karbonati; opal, kalcedon, limonit i neki sulfidi.

Uvjeti koji pogoduju taloženju su; porozna stijena iznad pećine, dosta oborinskih voda, uski, ali kontuirani prolazi za tu vodu, koji joj omogućuju da vrlo sporo kapa; i odgovarajući zračni prostor u šupljini koji omogućava isparavanje ili otpuštanje ugljičnog dioksida iz vode, čime ona gubi
svoju sposobnost otapala.

## Povezano

* Stalagmiti

## Reference

## Vanjske veze

* *Stalactite and stalagmite mineral formation* (`en`)
# Stalagmit

| Stalagmiti στάλαγμα |
| --- |
| Stalagmiti iz pećine Perama kod Janjine u GrčkojStalagmiti iz pećine Perama kod Janjine u Grčkoj |
|  |

**Stalagmiti** od grčkog: στάλαγμα=kap) su kalcitne formacije koje nastaju u kraškim pećinama.

## Karakteristike

Oborinska voda prokapa sa površine u pećine, pritom otapa vapnenac i obogaćuje se kalcijum bikarbonatom.
Iz tih voda koje kapaju sa stropa nastaje teško topiv kalcijum karbonat, koji se Kristalizacija|kristalizira]] kao mineral kalcit, stvarajući na tlu prekrasne stupaste stalagmite (ili na stropu stalaktite).

Laboratorijski prikaz nastajanja stalagmita i stalaktita
Stalaktiti vise kao sige leda sa stropa ili bokova pećine. Za razliku od tog stalagmiti izgledaju kao preokrenuti stalaktiti, jer se uzdižu sa poda pećine.

Stalagmiti koji rastu sa dna pećine deblji su od svog komplementarnog stalaktita, iako nastaju iz istog izvora (rupice u stijeni) iz koje kapa voda obogaćena mineralima. Nema svaki stalagmit svoj komplementarni stalaktit (i obrnuto). Ali tamo gdje postoji par, neprekidno produženje jednog ili oba može na kraju rezultirati
spajanjem i stvaranjem stupca.

Dominantni mineral u takvom talogu je kalcit (Kalcijum karbonat), a najveće grupe formirane su u vapnenačkim i dolomitnim pećinama. Ostali mineral koji se mogu taložiti su i drugi karbonati; opal, kalcedon, limonit i neki sulfidi.

Uvjeti koji pogoduju taloženju su; porozna stijena iznad pećine, dosta oborinskih voda, uski, ali kontuirani prolazi za tu vodu, koji joj omogućuju da vrlo sporo kapa; i odgovarajući zračni prostor u šupljini koji omogućava isparavanje ili otpuštanje ugljičnog dioksida iz vode, čime ona gubi svoju sposobnost otapala.

## Povezano

* Stalaktiti

## Reference

## Vanjske veze

* *Stalactite and stalagmite mineral formation* (`en`)
# Potoci

**Potoci** mogu biti:

* Potok, kraći vodotok, množina su potoci

Naselja:

* Potoci (Pljevlja), naselje u opštini Pljevlja, Crna Gora
* Potoci (Istočni Drvar), naselje u opštini Istočni Drvar, Republika Srpska, BiH
* Potoci (Mostar), naselje u gradu Mostaru, Federacija BiH, BiH
# Rubno more

Karta rubnih mora
**Rubnim morima** (engl. *Marginal Sea*) se smatraju mora koja se nalaze uz rub kontinenta odnosno oceana, a od njega su djelomično odvojena otočnim nizom, pragom ili morskim jarkom.

Unutrašnja mora su od svjetskih oceana odvojeni tjesnacima (često nazivanim i moreuz) koji su tako uski, da se sa jedne obale vidi druga. To je osnovna razlika između unutrašnjeg i rubnog mora.

## Lista

Postoje različita mišljenja oko toga koja se mora smatraju graničnim, kao i oko kojih oceana su granična. Po ovom pitanju ne postoji niti jedan vrhovni autoritet.

### Arktički ocean

Arapsko more je rubno more Indijskog oceana
Neka od rubnih mora Arktičkog oceana su:

* Barentsovo more
* Beaufortovo more
* Čukotsko more
* Laptevsko more

### Atlantski ocean

* Argentinsko more
* Baltičko more
* Karipsko more
* Irsko more
* Norveško more
* Sjeverno more
* Skošansko more

### Indijski ocean

* Andamansko more
* Arapsko more
* Javansko more
* Crveno more
# Ceramsko more

Položaj Ceramskog mora u jugoistočkoj Aziji
Ceramsko more u središtu Molučkih otoka
**Ceramsko more** (ili **Seramsko more**) je jedno od nekoliko manjih mora Tihog oceana, u kojem je smješten dio otoka Indonezije.
Prostire se na oko 12.000 km2 površine između otoka Buru i Seram (Ceram), otoka koji su se nekada zvali južni Molučki otoci.

Međunarodna hidrografska organizacija definira granice Ceramskog mora:

* na sjeveru i sjeveroistoku: linija od Tanjong Dehekolano, krajnje točke istoka otočja Soela [Sula] do krajnjeg zapada otoka Obi Major, duž njegove južne obale do njegove krajnje istočne točke Tanjong Seranmaloleo, dalje preko otoka Tobalai, Kekek, Pisang i Kofiau do Tanjong Sele (1°26′S 130°55′E), zapadne točke Nove Gvineje, te dalje duž obale do Karoefa (3°51.5′S 133°27′E).
* na jugoistoku: linija od Karoefa, Nova Gvineja, prema krajnje jugoistočnoj točci otoka Adi, dalje prema Tg. Borang, sjevernoj točci otoka Noehoe Tjoet (Kai Besar) (5°17′S 133°09′E).
* na jugozapadu i jugu: od sjeverne točke Noehoe Tjoet (Groot Kai) kroz otočje Watoebela i Gorong prema jugoistočnom kraju otoka Ceram, duž njegove sjeverne obale do krajnje sjeverozapadne točke Tanjong Tandoeroe Besar, dalje linijom do Tanjong Batoe Noeham, krajnje sjeverne točke otoka Boeroe [Buru], pa duž obale od krajnje sjeverozapadne točke otoka Tanjong Palpetoe.
* na zapadu: linija od Tanjong Palpetoe do Tanjong Waka, južne točke otoka Sanana, sa ovog otoka do njegove sjeverne točke, dalje preko prolaza Mangoli do južne obale otoka Mangoli (Soela otoci) (1°56′S 125°55′E).

## Reference

*  Arhivirano 2011-10-08 na Wayback Machine-u
# Aljaski zaljev

| Aljaski zaljev Gulf of Alaska |
| --- |
| Karta Zaljeva AljaskaKarta Zaljeva Aljaska
 |
|  |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  SAD
 |
| **Savezna država** |  Aljaska
 |
|  |
| **Površina**  |
|  - **Ukupna** | 1 533 000 km²
 |
|  |

**Aljaski zaljev** (engleski: *Gulf of Alaska*) je veliki zaljev na jugoistočnoj obali Aljaske, rukavac Tihog oceana.

## Geografija

Aljaski zaljev ima skoro 1 533 000 km², proteže se od Aljaskog poluotoka i otoka Kodiak na zapadu do rta Spencer na istoku. Obale zaljeva su jako razvedene brojnim fjordovima i drugim zaljevima, od kojih su najveći Cook i Zaljev Princa Williama (oba uz poluotok Kenai). Veliki glečeri uz njegove obale, ispuštaju ogromne sante leda koje dalje na pučinu izvlači Aljaška struja. Duž obala zaljeva uzdižu se visoki planinski masivi Chugach, Kenai, Fairweather i Saint Elias.

Najveće rijeke koje uviru u zaljev su Susitna i Copper, najveće luke su Anchorage, Seward i najsjevernija koja se ne ledi Valdez do koje vodi transaljaški naftovod.

Velike količine nafte pronađene su duž zaljeva Cook i Controller.

Prvi Evropljani koji su doplovili do zaljeva bili su Rusi koje je 1741. vodio Vitus Bering.

## Reference

## Vanjske veze

* *Gulf of Alaska* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)