Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Frankovci

**Čista stranka prava** je naziv za nacionalističku političku stranku koja je u Hrvatskoj 1895. godine osnovana nakon raskola u Stranci prava. Raskol je izazvala struja na čelu s Josipom Frankom koja se zalagala za ublažavanje dotadašnjeg beskompromisnog zalaganja za nezavisnu hrvatsku državu, odnosno sve jače oslanjanje na Beč i carsku vladu. Toj struji, koja će se kasnije nazivati **frankovcima**, je pristupio i osnivač Stranke prava Ante Starčević.

Za razliku od ostalih pravaša, koji su zadržali oštar kurs prema Beču, a od 1905. ušli u Hrvatsko-srpsku koaliciju, frankovci postaju režimska stranka. 1908. sudjeluju u napadima na političare Koalicije za vrijeme Veleizdajničkog procesa, što je dio njenih članova natjerao da je napuste i stvore novu Starčevićevu stranku prava a 1910. napuštaju tradicionalni Starčevićev antiklerikalizam i 1910. se uz pomoć katoličkih intelektualaca transformiraju u Kršćansko-socijalnu stranku prava. Frankovci godinu dana kasnije mijenjaju ime u Stranka prava.

Čvrsto stajanje u habsburšku dinastiju je teško pogodilo frankovce nakon prvog svjetskog rata i stvaranja južnoslavenske države kojoj su se žestoko bili protivili. Frankovci postaju ne samo progonjeni od strane novog režima, nego i marginalizirani u običnom narodu koji se uglavnom opredijelio za Hrvatsku pučku seljačku stranku. Od 1929. veliki dio frankovaca prelazi u redove ustaškog pokreta.

Današnja Hrvatska čista stranka prava, osnovana 1992. godine, se naslanja na tradicije Čiste stranke prave.
# Knosos

Dio Evansove rekonstrujkcije minojske palače u Knososu. Ovo je Bastion A na Sjevernom ulazu, poznat po freskama bika iznad nje.

Minojske palače - Knosos| Svjetska baština UNESCO-a |
|  Grčka |
| Registriran | 2025. |
| Vrsta | Kulturno dobro |
| Mjerilo | ii,iii,iv,vi |
| Ugroženost | no |
| Referenca | UNESCO |

**Knosos** (starogrčki: Κνωσός [*Knōsós*]) je najveće arheološko nalazište iz brončanog doba na Kreti, koje je vjerojatno predstavljalo ceremonijalno i političko središte Minojske civilizacije i kulture. Danas predstavlja popularno turističko odredište, jer se nalazi u blizini glavnog grada Herakliona, a masovno, a ponekad i kreativno je "nadograđen", kako bi se učinio pristupačnim povremenim posjetiteljima na način koji to polje neoznačenih ruševina ne mogu biti.

Grad Knosos je očuvao važnost u klasičnom i rimskom periodu, ali mu se stanovništvo za vrijeme 9. vijeka preselilo u novosagrađeni arapski grad Ḫandaq (suvremeni Heraklion). U 13. vijeku se zvao Makryteikhos 'Dugi zid'; episkopi Gortyna su sebe nastavili zvati episkopima Knososa do 19. vijeka. Danas se, pak, naziv koristi isključivo za arheološko nalazište smješteno u predgrađu Herakliona.

## Svjetska baština

U Knososu su ostaci jedne od šest palača na Kritu, važno svjedočanstvo Minojske kulture. Služila je kao administrativno, ekonomsko i vjersko središta, s naprednom arhitekturom, urbanističkim planiranjem i živopisnim freskama. Termin "palača" uveo je Arthur Evans, koji je Knosos protumačio kao rezidenciju "Sveštenika-kralja". Termin je uglavnom zadržan uprkos tome što su kasniji istraživači uglavnom odbacili Evansovo tumačenje. Međutim, predloženi su alternativni termini, uključujući "zgrada suda" i "zgrada sa središtem suda", koji karakteriziraju zgrade u smislu njihovog oblika, a ostaju neutralni u pogledu njihove funkcije.

Minojske palače 2025. god. uvrštene su na listu UNESCO-ove svjetske baštine. Odluka je donešena na 47-om zasjedanju Komiteta za svjetsku baštinu od 6-16 jula 2025. god. u UNESCO-om sjedištu u Parizu. Nalaze se u Knososu, Festu, Maliji, Zomintosu, Zakrosu i Kidoniji.

## Literatura

* Benton, Janetta Rebold and Robert DiYanni.*Arts and Culture: An introduction to the Humanities*, Volume 1. Prentice Hall. New Jersey, 1998. [Pages 64–70]
* Bourbon, F. *Lost Civilizations* Barnes and Noble, Inc. New York, 1998. [Pages 30–35]
* CALENDAR HOUSE: Secrets of Time, Life & Power in Ancient Crete's Great Year. 2007: researched/written/published (CD) by Dr. Jack Dempsey.

## Reference

## Vanjske veze

* Hellenic Ministry of Culture Arhivirano 2007-06-17 na Wayback Machine-u
* British School at Athens Knossos Pages Arhivirano 2007-03-03 na Wayback Machine-u. This site contains an Activex tour with moving panoramas through the palace.
* Aegean Prehistory Online at Dartmouth
* Knossos on Wikimapia
# Arthur Evans

Bronzana statua ser Artura Evansa, na lokalitetu Knosos, na Kritu (Grčka)
**Artur Evans** (engleski: *sir Arthur John Evans*, 8. jul 1851 – 11. jul 1941.) bio je britanski arheolog, čije je najčuvenije otkriće lokaliteta minojske kulture u Knososu na Kritu.

## Otkriće Knososa

Artur Evans je bio pristalica rada Hajnriha Šlimana, koji je otrkio Troju (na prostoru Male Azije) i Mikenu (na Peloponezu). Šliman je pretpostavio da Krit mora imati vezu sa Mikenskom civilizacijom, međutim do istraživanja nije došlo, jer se ostrvo nalazilo pod turskom vlašću.

Evans je proučavao Mikenu, posebno pravougaone kritske pečate. Na osnovu proučavanja pretpostavio je da mikenska kultura vodi poreklo sa Krita. Kada je ostrvo oslobođeno od turske vlasti, Evans je počeo sa otkopavanjima i 1900. godine otkrivena je palata u Knososu, kao i veliki broj glinenih pločica. Istraženi su lokaliteti i u Festosu i Agija Trijadi.

Utvrđen je i razvoj kritskog pisma. U početku je korišćeno piktografsko pismo (od oko 2000. do 1650. godine pne.). U narednom periodu (od oko 1650. do 1450. godine pne.) koristio se Linear A, slogovno pismo, koje nema veze sa grčkim pismom i koje je nastalo od trećine pitkografskih znakova, dok su ostatak činili potpuno novi, nepoznati znaci. Linear A nije dešifrovan.

U periodu od 1450. do 1200. godine pne. koristio se Linear B, koje je dešifrovao Majkl Ventris uz pomoć DŽona Čedvika. 1952. godine izneto je mišljenje da je Linear B zapravo grčko pismo i uz pomoć kiparskog slogovnog pisma dešifrovano je deset grčkih reči (poput gradova Knosos, Pilos i sl). Do danas je veći deo pisma dešifrovan. Otrkiveni su znakovi za slogove, odvajanje, brojeve i ideogrami. Međutim još uvek nije utvrđeno da li je Linear B varijanta Lineara A.

Disk iz Festosa otrkiven je 1908. godine, u udubljenju u podu. Tekst na disku je spiralno uvijen na centru. Pretpostavlja se da je u pitanju slogovno pismo sa prostora Male Azije.

* Palata u Knososu
* Disk iz Festosa
* Lokalitet u Knososu

## Periodizacija Artura Evansa

Artur Evans je dao periodizaciju Minojske civilizacije, koja je nazvana po mitskom kralju Minoju. Ranu istoriju je podelio na:

* Rano minojski period (2600 – 2200. godine pne.)
* Srednje minojski period (2200 – 1600. godine pne.)
* Kasno minojski period (1600 – 1200. godine pne.)

## Evans i stećci

Kao mlad novinar boravio je u Hercegovini prilikom Ustanka 1885. godine. Tu se upoznao sa stećcima i prvi iznio tezu o njihovoj pripadnosti bogumilstvu. Tezu su prihvatile i proširile austro-ugarske vlasti a razradili arheolozi sa Zemaljskog muzeja u Sarajevu.

## Povezano

* Minojska civilizacija
* Minojska umetnost
* Linear A
* Linear B

## Literatura

* Petar Ilievski, Mikenski svet, Beograd, 1980.
# Antikiterski mehanizam

Antikitera mehanizam (glavni fragment).
Crtež koji pokazuje način rada mehanizma iz Antikitere.
Veruje se da je **Antikitera mehanizam** antički mehanički kalkulator (takođe se opisuje kao prvi „mehanički računar“) koji je služio za računanje astronomskih pozicija. Otkrio ga je 1901. godine lovac na morske sunđere u olupini potopljenog trgovačkog broda kod grčkog ostrva Antikitera, između Kitere i Krita. Datiran je u 82. pne. Analize teksta pronađenog uz mehanizam sugerišu da je aparat korišćen 15-20 godina pre toga. Tehnološki artefakti slične složenosti nisu se pojavljivali narednih hiljadu godina.

Dimenzije mehanizma su 33 cm (visina), 17 cm (širina) i 9 cm (debljina). Napravljen je od bronze i smešten u okvir od drveta. Na njemu je ispisan tekst od oko 3.000 slova, koji je dešifrovan u poslednjih par godina. Tekst je neka vrsta uputstva za upotrebu, sa odeljcima o astronomiji, geografiji i mehanici. Ostaci mehanizma sa Antikitere se čuvaju u Nacionalnom arheološkom muzeju u Atini.

Britanski naučnik i istoričar Derek de Sola Prajs objavio je 1952. godine rad u kojem je objasnio astronomsku namenu ovog mehanizma. On je zaključio da Antikitera mehanizam predstavlja simulator kretanja planeta oko Sunca i da se može nazvati prvim analognim računarom.

Aparat ima 30 sačuvanih zupčanika (pretpostavlja se da ih je ukupno bilo 37). Zubi zupčanika imaju oblik jednakostraničnog trougla. Datum bi se u mašinu uneo mehanički, a aparat bi dao podatke o položaju Sunca, Meseca i druge astronomske podatke. Nije još izvesno da li se mehanizam zasnivao na geocentričnom ili heliocentričnom principu. Imao je 3 glavna kružna indikatora, jedan napred, i dva pozadi. Prednji indikator je bio podeljen na sektore meseci godine egipatskog kalendara. Unutar njega, postojala je podela sa grčkim simbolima zodijaka. Julijanski kalendar je uveden u upotrebu 50-100 godina posle nastanka ovog aparata. Spreda su postojale bar tri kazaljke, jedna za datum, a druge dve kao indikacija položaja Sunca i Meseca. Mehanizam je dizajniran tako da uzima u obzir promenljivu ugaonu brzinu Meseca i prikazuje njegove faze na sfernom modelu.

## Napomene
# Tomáš Garrigue Masaryk

**Tomáš Garrigue MasarykTomáš Garrigue Masaryk** [ˈtomaːʃ ˈɡarɪk ˈmasarɪk] (Hodonín, 7. ožujka 1850. – Lány kraj Praga, 14. rujna 1937.), čehoslovački političar, filozof i sociolog.

Profesor filozofije na Praškom sveučilištu. Godine 1889. s Kramarom je osnovao liberalnu političku grupu *Realisti*, koja se povezala s *Mladočeškom strankom*. Osnivač je i ideolog liberalne *Češke narodne stranke* koja se borila za autonomiju Češke u sklopu Austrougarske.

Godine 1909., pomaže obrani u Veleizdajničkom procesu, u Beču. Godine 1914. odlazi u emigraciju, gdje razvija intenzivniju političku djelatnost za stvaranje samostalne čehoslovačke države. Pred kraj rata na čelu je privremne čehoslovačke vlade. U Washingtonu je 16. listopada 1918. godine izdao *Deklaraciju o nezavisnosti Čehoslovačke*. Bio je predsjednik Češkoslovačke. Na tu dužnost ga se izabralo 14. studenog 1918. godine, a birači su ga poslije još tri puta izabrali na tu funkciju. Dao je ostavku 1935. godine. Kao "*otac domovine*" smirivao je zategnute odnose čeških i slovačkih stranaka.

**Djela: "Socijalno pitanje - Filozofske i sociološke osnove marksizma"
* "Samoubojstvo kao socijalna masovna pojava moderne civilizacije"
* "Osnove konkretne logike"
* "Ideali humaniteta"

Hrvatski akademik Stjepan Musulin je preveo neka njegova djela sa češkog na hrvatski jezik.
# Paul Villard

Paul Ulrich Villard.
**Paul Ulrich Villard** (Saint-Germain-au-Mont-d'Or, Francuska, 28. rujna 1860. – Bajona, 13. siječnja 1934.) je bio francuski kemičar i fizičar, koji je najpoznatiji po otkriću gama-čestica, dok je proučavao radioaktivno zračenje radija.

## Biografija

Paul Ulrich Villard se školovao u Parizu, u prestižnoj tehničkoj školi, gdje je kasnije nastavio raditi u kemijskom labaratoriju, sve do odlaska u mirovinu.

Do otkrića gama-čestica došao je prilikom proučavanja radijevih soli, koje su bile spremljene u zaštićeni olovni spremnik, s malim otvorom na kojem je bila tanka pločica olova, koja je spriječavala izlazak alfa-čestica. Na osnovu skretanja u magnetskom polju, utvrdeno je da alfa-čestice imaju pozitivni električni naboj, a beta-čestice negativan električni naboj. Paul Villard je otkrio i treću vrstu radioaktivnog zračenja, za koju se utvrdilo da ima veliku prodornu moć i da ne skreće u magnetskom polju. Villard je bio skroman čovjek, tako da je naziv za novu vrstu radioaktivnog zračenja predložio Ernest Rutherford, budući da je on već otkrio alfa-čestice i beta-čestice.

Za gama-čestice je utvrđeno da odgovaraju tvrdim rendgenskim zrakama. To su dokazali Rutherford i E. N. da Costa Andrade 1914., ogibom ili difrakcijom gama-čestica kroz odgovarajuću kristalnu rešetku, pomoću koje su uspijeli i odrediti i njihovu valnu duljinu. Prema dosadašnjim mjerenjima utvrđeno je da su valne duljine gama-čestica između 0,000466 nm i 0,0428 nm. Prema tome, gama-čestice odgovaraju kratkovalnom rendgenskom zračenju, ali za razliku od rendgenskog zračenja nastaju u atomskoj jezgri.

## Izvori
# Exposition Universelle (1900)

Eiffelov toranj i Nebeski globus
**Exposition Universelle 1900** bila je jubilarna svjetska izložba održana u Parizu, Francuska, koja je trebala pokazati dosege proteklog stoljeća i dati podstreka novom. Ova manifestacija bila je i prezentacija novog stila u umjetnosti *Art Nouveau*.

## 50 milijuna posjetitelja

Izložba je trajala od 15. travnja do 12. studenog 1900.. Posjetilo ju je više od 50 milijuna posjetitelja, što je brojka koju je nadmašila samo izložba u Osaki 1970..
Posebna komisija kojoj je predsjedao Gustave Eiffel je nagradila zlatnom medaljom *Lavra Proskurjakova* za projekt mosta preko rijeke Jenisej kod Krasnojarska.
Sajam je okupio više od 76.000 izlagača, na prostoru od 1,12 km četvornih. Za ovu izložbu je podignuto puno građevina i objekata, koji su i danas ponos Pariza; Gare de Lyon (kolodvor Lyon), Gare d'Orsay (danas je pretvoren u Muzej d'Orsay), Most Alexandra III, Grand Palais, La Ruche i Petit Palais. Za ovu veliku manifestaciju puštena je u rad i prva linija Pariškog metroa poznata kao "Ligne 1".

Dio ove velike manifestacije bile su i ljetne olimpijske igre 1900., na kojima su prvi put nastupile žene.

## Dosezi

Most Alexandra III.
Na ovoj svjetskoj izložbi kao novina prikazan je *zvučni film*, *pokretne stube*, *instant juha* ( od američke tvrtke Campbell Soup Company). Na izložbi je i Rudolf Diesel izložio svoj motor koji je bio na dizelski pogon.
Bilo je puno panoramskih slika, i prikaza novih panoramskih tehnika, kao što su Cinéorama, Mareorama i Transsibirska željeznička panorama.

## Vanjske veze

* Exposition Universelle 1900. u Parizu Fotografije
* Pariška izložba iz 1900. Arhivirano 2008-08-10 na Wayback Machine-u Zbirka fotografija Williama Henrya Goodyeara (1846-1923) iz Brooklynskog Muzeja
# Društvo hrvatskih književnika

**Društvo hrvatskih književnika** je organizacija koja okuplja hrvatske književnike. Osnovana je 1900. u Zagrebu, a preteča mu je bilo *Društvo hrvatskih umjetnika*, osnovano 1897. godine, među kojima je i nastala ideja o strukovnom udruživanju hrvatskih književnika.

Godine 1945. je dobilo ime Društvo književnika Hrvatske. Stari naslov je opet dobilo 1990. godine.

2002. godine je došlo do raskola u Društvu hrvatskih književnika i osnivanja zasebnog Hrvatskog društva pisaca. Prvi predsjednik novoosnovanog društva Velimir Visković nužnost odcjepljenja obrazlaže dominiranjem tvrde nacionalističke struje u DHK-u.

Djelovalo je i kao nakladnik, a izdavač je časopisa "Kritika", "Republika", "Most" i "Lettre internationale". Organizatorom je književno-znanstvenog skupa Zagrebačkih književnih razgovora., a u njihovom se Klubu ovaj skup i održava.

## Povezano

* Hrvatsko društvo pisaca

## Reference

## Vanjske veze

* Službena stranica Društva hrvatskih književnika
# Bokserski ustanak

| Bokserski ustanak
 |
| --- |
|  Britanski i japanski vojnici se bore sa kineskim trupama za vrijeme bitke kod Tientsina.
 |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Datum
 | jesen 1899 – 7. septembar 1901
 |
| Lokacija
 | sjeverna Kina |
| Ishod
 | pobjeda saveznika
 |

 |
| Sukobljene strane
 |
| Savez osam država
 Ujedinjeno Kraljevstvo
 Rusija
 Japan
 Francuska
 SAD
 Njemačko Carstvo
 Italija
 Austro-Ugarska

---

 Desna divizija Gardijske armije (pod komandom Yuan Shikaija u Shandongu)

 |  Društvo pravedne harmonije

---

 Carstvo Qing

 |
| Komandanti i vođe
 |
|  Sir Edward Seymour  Claude Maxwell MacDonald  Alfred Gaselee  Jevgenij Aleksejev  Nikolaj Linevič  Alfred Graf von Waldersee  Fukushima Yasumasa  Adna Chaffee

---

 Yuan Shikai

 |  Car Guangxu
 Carica majka Cixi
 Zaiyi
 Ronglu
 Nie Shicheng **†**
 Ma Yukun
 Song Qing
 Dong Fuxiang
 Ma Anliang
 Ma Fulu **†**
 Ma Fuxiang
 Ma Fuxing
 Ma Haiyan
 Colonel Yao Wang

 |
| Snage
 |
| 50.255 total (ekspedicijske snage)  100.000 ruskih vojnika za okupaciju Mandžurije

---

 Yuan Shikaijeva Desna divizija Gardijske armije (prethodno poznata koa Novostvorena vojska i Armija pacifikacije)

 |  70.000 carskih trupa  uključujući 10.000 muslimanskih Kansu ratnika  nekoliko hiljada mandžurskih vojnika Tigrovog i Božanskog korpusa (odanih princu Duanu)
 |
| Žrtve i gubici
 |
| 1.003 stranih vojnika (uglavnom Japanaca i Rusa)
 | 2.000 carskih trupa nepoznati broj Boksera
 |
|  32.000 kineskih kršćana i 200 stranih misionara ubijeno od Boskera (u Sjevernoj Kini) ukupno 100.000 ubijeno od Boksera ukupno 5.000 civila ubijeno od stranih trupa
 |

**Bokserski ustanak** ili **Iheatuanski ustanak** je naziv za oružani sukob koji je izbio na području Sjeverne Kine 1899. kada su pripadnici kineskog nacionalističkog pokreta Društvo pravedne harmonije (na Zapadu poznatog kao "Bokseri"), otpočeli s masovnim napadima na ne-Kineze, prvestveno kršćanske misionare, kao i kineske preobraćenike, smatrajući ih petom kolonom evropskih imperijalističkih velesila, koje su prethodnih decenija ishodili niz ponižavajućih privilegija od strane slabe carske dinastije Qing. U junu 1900. su se oko Pekinga počele masovno okupljati okupljati bokserske snage i zahtijevati od carske vlade da se svi stranci likvidiraju ili protjeraju iz Kine. Pod njihovim pritiskom je carica majka Cixi objavila rat evropskim državama, čiji su se građani sklonili u Legacijsku četvrt u Pekingu, a čije su vlade organizirale Savez osam država. Saveznički ekspedicioni korpus se iskrcao i nakon žestokih borbi zauzeo Tientsin, a potom 14. augusta i Peking, prisilivši Cixi da otpočne pregovore o miru. Oni su završeni Bokserskim protokolom kojim je Kina prisiljena saveznicima isplatiti ogromnu ratnu odštetu i proširiti njihove dotadašnje privilegije. Boskerski ustanak je imao značajne posljedice za dalju historiju Kine, s obzirom da je ponižavajući poraz od stranaca potpuno razbio prestiž carske dinastije, ali i kod kineskih intelektualaca stvorio uvjerenje da se Kina zapadnim osvajačima može suprotstaviti jedino ako prihvati njihove moderne ideje kao što su republikanstvo i socijalizam.

## Reference

## Vanjske veze
# Scofield, Utah

| Skofild *Scofield* |
| --- |
|  |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Sjedinjene Američke Države
 |
| Savezna država
 |  Juta
 |
| Okrug
 | Karbon
 |
| Osnovan
 | 1879.
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo (2010) | 24
 |
| Gustina stanovništva
 | 1,8 st./km²
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Vremenska zona
 | UTC-7, leti UTC-6
 |
| Nadmorska visina
 | 2359 m
 |
| Površina
 | 1,3 km²
 |
| Kopnena površina
 | 1,3 km²
 |
| Vodena površina
 | 0,0 km²
 |
|   |
| SkofildSkofild (Sjedinjenih Država)
 |
| Ostali podaci
 |
| Pozivni broj
 | 435
 |
| ZIP kod
 | 84526
 |
| FIPS kod
 | 67990
 |

**Skofild** (engleski: *Scofield*) je grad u američkoj saveznoj državi Juta.

## Demografija

Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 24, što je 4 (-14,3 %) stanovnika manje nego 2000. godine.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Grupa** | **2000.** | **2010.** |
| Belci
 | 28 (100,0 %)
 | 17 (70,8 %)
 |
| Afroamerikanci
 | 0 (0,0 %)
 | 0 (0,0 %)
 |
| Azijati
 | 0 (0,0 %)
 | 0 (0,0 %)
 |
| Hispanoamerikanci i Latinoamerikanci
 | 0 (0,0 %)
 | 6 (25,0 %)
 |
| Ukupno
 | 28
 | 24
 |

## Reference

## Literatura

* Morris, Richard B. (1996). *Encyclopedia of American History* (Seventh izd.). Collins Reference. ISBN 0062700553.
* Peter C. Mancall, Gary B. Nash, Allan M. Winkler, Charlene Mires, John W. Jeffries, ur. (2009). *Encyclopedia of American History*. Facts on File. ISBN 0816071365.
* Stanley I. Kutler (2002). *Dictionary of American History* (Third izd.). Charles Scribners & Sons. ISBN 0684805332.
* Paul S. Boyer (2001). *The Oxford Companion to United States History*. Oxford University Press. ISBN 0195082095.
* Michael Kazin, Rebecca Edwards, Adam Rothman, ur. (2011). *The Concise Princeton Encyclopedia of American Political History*. Princeton University Press. ISBN 0691152071.
* Kane, Joseph and Aiken, Charles (2004). *The American Counties: Origins of County Names, Dates of Creation, and Population Data, 1950-2000*. Scarecrow Press. ISBN 0-8108-5036-2.

## Vanjske veze

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak o temi: **Scofield, Utah** |

* United States Census Bureau
# Ljetne olimpijske igre 1900.

| II. Olimpijske igre - Pariz 1900
 |
| --- |
|  |
|
 |
| **Opći podaci** |
| **Grad domaćin** | Pariz, Francuska
 |
| **Otvaranje** | 14. 5., 1900.
 |
| **Zatvaranje** | 28. 10., 1900.
 |
| **Statistika** |
| **Broj država** | 13
 |
| **Broj sportaša** | 1225
 |
| **Broj sportova** | 20
 |
| **Broj takmičenja** | 87
 |

**II. Olimpijske igre - Pariz 1900** održane su u Parizu od 14. svibnja 1900. do 28. listopada 1900. godine.
Sudjelovalo je 1225 sportaša iz 13 zemalja, a natjecali su se u atletici, plivanju, mačevanju, veslanju, jedrenju, biciklizmu, jahanju, streljašvu, streličarstvu, gimnastici, tenisu, nogometu, kriketu, golfu, polu, ragbiju i vaterpolu.
# Milan Neralić

Milan Neralić, 1904.

| Medalje
 |
| --- |
| Mačevanje
 |
| Olimpijske igre
 |
|  |  Pariz 1900.  | Sablja
 |

**Milan Neralić** (Slunj, 26. veljače 1875. - Beč, 17. veljače 1918.) je bio hrvatski mačevalac, prvi hrvatski olimpijac i prvi hrvatski osvajač medalje na Olimpijskim igrama.

Natjecao se koncem 19. stoljeća i početkom 20. stoljeća za Austriju (jer je Hrvatska bila dijelom Austro-Ugarske). Bio je jedan od najboljih mačevalaca u Austro-Ugarskoj, također i učitelj mačevanja. Prvi je u povijesti primijenio „leteći ispad”, munjeviti ubod protivnika iz visokog skoka.

Sudjelovao je na OI 1900. u Parizu, osvojivši brončano odličje u sablji. U poluzavršnici, izgubio je od talijanskog mačevalca Itala Santellija. Prvi je Hrvat, koji je nastupio na Olimpijskim igrama i prvi Hrvat, koji je osvojio medalju na Olimpijskim igrama.
# Neven (razvrstavanje)

**Neven** se može odnositi na:

* Neven (latinski: *Calendula officinalis*) – ljekovita i ukrasna biljka
* Neven – srpsko ime
* Neven – serija iz 1973.
* SZPD Neven – Srpsko Zanatlijsko Pevačko Društvo „NEVEN“ osnovano 1900. godine u Novom Sadu
* Neven – dodatak Srpskih narodnih novina u Budimpešti
* Neven – bunjevački list koji je izlazio jedno vreme
* Neven – srpske dečje novine
# The Wonderful Wizard of Oz

| *The Wonderful Wizard of Oz* |
| --- |
| Originalni naslovni omot. |
| Autor(i) | L. Frank Baum |
| Naslov prijevoda | *Čarobnjak iz Oza* |
| Ilustrator | W. W. Denslow |
| Država | SAD |
| Jezik | engleski |
| Serija | The Oz Books |
| Žanr(ovi) | Fantasy, roman za djecu |
| Izdavač | George M. Hill |
| Datum izdanja | 1900 |
| Vrsta medija | štampa (tvrdi i meki uvez), Audioknjiga |
| Stranica | 259 str., 21 albuma s ilustracijama (prvo izdanje) |
| ISBN | N/A |
| OCLC broj | 9506808 |
| Kronologija |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Prethodi:
 | Slijedi:
 |

 |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  | *The Marvelous Land of Oz* |

 |

The Wonderful Wizard of Oz (doslovno: "Čudesni čarobnjak od Oza"), poznatiji pod naslovom je roman za djecu koga je napisao L. Frank Baum, a ilustrirao W.W. Denslow. Prvo izdanje romana izdala je George M. Hill Company u Chicagu 1900, te je od tada reizdan veliki broj puta, uglavnom pod nazivom The Wizard of Oz (odnosno Čarobnjak iz Oza), koji su koristili i kazališna predstava iz 1902. godine te enormno popularna i hvaljena filmska adaptacija iz 1939. godine. Zaplet romana prati pustolovine djevojčice Dorothy u Zemlji Oz. Velikim dijelom zahvaljujući filmskoj adaptaciji, postao je jednim od najpoznatijih djela američke popularne kulture te preveden na veliki broj jezika.

## Napomene

## Vanjske veze

* Besplatna e-knjiga: *The Wonderful Wizard of Oz* na Projektu Gutenberg
* "Down the Yellow Brick Road of Overinterpretation," by John J. Miller in the Wall Street Journal
* The Wonderful Wizard of Oz Audio Book a Librivox project.
* The Wonderful Wizard of Oz (1900 illustrated copy), Publisher's green and red illustrated cloth over boards; illustrated endpapers. Plate detached. Public Domain – Charles E. Young Research Library, UCLA.
* *The Wonderful Wizard of Oz* Arhivirano 2009-04-02 na Wayback Machine-u, full text and audio.
* *The Wonderful Wizard of Oz by L. Frank Baum* Arhivirano 2008-06-28 na Wayback Machine-u, an unabridged dramatic audio performance at Wired for Books.