Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Totalni rat

*Za ostale upotrebe, pogledajte Totalni rat (razvrstavanje).*

|  |
| --- |
| **Rat** |
| Vojna historija
 |
| Ere
 |
| Prahistorija · Antika · Srednji vijek Barut · Industrija · Moderna
 |
| Ratište
 |
| Informacije · Kopno · More · Svemir · Zrak
 |
| Bojišta
 |
| Arktik · Cyberspace · Džungla Grad · Pustinja · Planina
 |
| Oružja
 |
| Artiljerija · Biološki rat · Konjica ·Kemijski Elektronski · Pješadija · Mehanizirani · Nuklearni Oklopni · Podmornice· Specijalni Radiološki · Skije
 |
| Taktike
 |
|
Amfibijska · Asimetrična · Fortifikacija · Gerila Invazija · Iscrpljivanje · Konjička · Konvencionalno Manevar · Nekonvencionalna ·Opsada ·Prsa u prsa Sadejstvo · Rovovska · Totalna

 |
| Strategija
 |
|
Ekonomska · Strategija · Operatika

 |
| Organizacija
 |
|
Lanac komandiranja · Formacije Činovi · Jedinice

 |
| Logistika
 |
|
Oprema · Materijal · Linija snabdijevanja

 |
| Pravo
 |
|
Vojni sud · Ratni zakoni · Okupacija Tribunal · Ratni zločin

 |
| Vlada i politika
 |
|
Regrutiranje · Coup d'état Vojna diktatura · Ratno stanje Militarizam · Vojna vlada

 |
| Vojne studije
 |
|
Vojna akademija · Vojna nauka Polemologija · Filozofija rata Mirovne i studije konflikta

 |
| Popisi
 |
| Autori · Bitke · Građanski ratovi Komandanti · Invazije · Operacije Opsade · Prepadi · Taktike · Teoretičari Ratovi · Ratni zločini · Ratni zločinci Oružja · Pisci
 |

**Totalni rat** je naziv koji se koristi za rat u kome zaraćene strane mobiliziraju sve svoje ljudske i materijalne, odnosno prirodne, industrijske, poljoprivredne, tehnološke i naučne resurse kako bi ostvarili pobjedu uništenjem protivnika ili njegovim trajnim onemogućavanjem da pruža otpor. Iako je totalni rat postojao od samih početaka ratovanja, kao specifičan fenomen je identificiran tek u 19. vijeku. Karakteristika totalnog rata jest i nerazlikovanje vojnika i civila u sukobu, odnosno da se potonji, isto kao i mirnodopski resursi, tretiraju jednako - kao legitimna meta ratnih operacija, odnosno da ne postoje gotovo nikakva ograničenja načina ratovanja.

## Povezano

* Carl von Clausewitz
* Bezuvjetna predaja

## Literatura

* David A. Bell. *The First Total War: Napoleon's Europe and the Birth of Warfare as We Know It,* (2007)
* Eric Markusen and David Kopf; *The Holocaust and Strategic Bombing: Genocide and Total War in the Twentieth Century,* (1995)
* Mark E. Neely Jr.; "Was the Civil War a Total War?" *Civil War History,* Vol. 50, 2004
* Daniel E. Sutherland and Grady McWhiney; *The Emergence of Total War,* (1998) US Civil War
# U zemunici

**Zemljanka** ili **Četri koraka do smrti** (ruski: *В землянке*) je sovjetska pjesma iz 1942. godine koja je bila iznimno popularna među vojnicima Crvena Armije. U slučaju ako se želi usporediti ova pjesma s nekom drugom iz Drugog svetskog rata onda bi njoj po tematici i taktu najbliža bila nemačka pjesma Lili Marlen pošto obje pjevaju o ljubavi prema dragoj djevojci koju vojnik vrlo verovatno neće više nikada vidjeti.

## O pjesmi

Riječi pjesme je napisao sovjetski novinar i pjesnik Aleksej Surkov kada se kao novinar našao 1941. godine u bunkeru na istočnoj fronti tokom posljednjih dana Operacije Barbarossa. Tokom februara 1942. godine tokom posjete kompozitora Kontantina Listova redakciji novina pokazane su mu bile riječi buduće pjesme i on je odlučio skladati melodiju za nju. Do premijere pjesme tj. do izlaženja nota i rječi u novinama dolazi 25. 3. 1942. nakon čega gotovo odmah stječe popularnost u Crvenoj Armiji, ali i nepopularnost u vojnom i političkom vrhu SSSRa tako da je došlo do neformalne zabrane pjesme.

Osnovni problem pjesme se osim potištenog tona nalazio u riječima:

"*Mi smo ovdje samo četri koraka do smrti*"

koje su se smatrale defetističkim, zagovaranjem poraza, smrti.

Zbog tog razloga se uz punu državnu podršku pojavilo više verzija ove pjesme s izmijenjenim "problematičnim" stihovima, ali u očima vojnika to nije bilo ono pravo tako da je originalna verzija zadržala legendarni status i postala neformalna himna branitelja Staljingrada bez obzira na protivljenje oficira Crvene armije.

## Povezano

* Lili Marlen
* Bitka za Staljingrad

## Vanjske veze

* В землянке (stihovi) Arhivirano 2010-03-05 na Wayback Machine-u
# Rachel Weisz

| Rachel Weisz |
| --- |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | Rachel Hannah Weisz 7. marta 1971.  (1971-03-07)  London, Velika Britanija |
| Supružnik | Daniel Craig (2011–) |
| Partner | Darren Aronofsky (2001–2010) |
| Djeca | 1 |
| Opus |
| Djelatni period | 1993. - danas |
|  |
|

| proširiNagrade |
| --- |
| **Najbolja sporedna glumica** 2005. *Brižni vrtlar* |

 |
|  |

**Rachel Hannah Weisz** (London, Velika Britanija, 7. ožujka 1971.) engleska je filmska, televizijska i kazališna glumica, dobitnica Oscara za najbolju sporednu glumicu za 2005. godinu. Weisz je široj javnosti najpoznatija po ulogama u spektaklima *Mumija* i *Mumija 2*.

## Vanjske veze

* Rachel Weisz Paradise Arhivirano 2011-08-12 na Wayback Machine-u
* Rachel Weisz na sajtu IMDb

### Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak o temi: **Rachel Weisz** |
# Zimski rat

**Zimski rat** (finski: *talvisota*, švedski: *vinterkriget*, ruski: Зи́мняя война́), također poznat i kao **Sovjetsko-finski rat 1939–1940** je bio oružani sukob koji se od 1939. do 1940. vodio između Finske na jednoj, i Sovjetskog Saveza na drugoj strani. Uzrok je bilo nastojanje Sovjeta da u kontekstu nedavno započetog drugog svjetskog rata zaštite svoje sjeverozapadne granice, bilo njihovim pomjeranjem na račun Finske, bilo stavljanjem cijele Finske pod nadzor kao satelitske države. Nakon što su se uvjeti za to stvorili sklapanjem pakta Ribbentrop-Molotov, kojim je Finska završila u sovjetskoj interesnoj sferi, neuspjeh pregovora o granici, kao i inscenirano bombardiranje Mainile je 26. novembra 1939. iskorišteno kao povod za početak sovjetske invazije. Iako su Sovjeti raspolagali brojčano i tehnički nadmoćnim snagama, Finci su, vješto koristeći dobro poznavanje terena i aklimatizaciju na zimske uvjete, Sovjete na početku odbili sa teškim gubicima. SSSR je tada kao agresor izbačen iz Lige naroda, a Fincima, koji su stekli brojne simpatije počeli pristizati dobrovoljci i pomoć sa svih strana svijeta. Sovjeti su tek nakon nakon nekoliko mjeseci, odnosno nakon što je oslabila zima, a Finci iscrpili svoje logističke resurse, počeli potiskivati finske trupe te konačno prisiliti Finsku da potpiše mirovni sporazum koji prihvaća sovjetske predratne zahtjeve. Iako su Sovjeti u nominalnom smislu postigli pobjedu, prestiž sovjetske države je trajno narušen, odnosno stvorena reputacija slabosti koja će godinu dana kasnije potaknuti Treći rajh da pokrene operaciju Barbarossa. Finska će tada rezultate Zimskog rata pokušati revidirati u Nastavljenom ratu.

## Vanjske veze

* Zimski rat - agonija Crvene armije

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak o temi: **Winter War** |

* Bitke Zimskog rata
* Finske ratne slike
* Isključenje Sovjetskog Saveza iz Lige naroda
# Bitka kod Dunkerquea

| Bitka kod Dunkerquea
 |
| --- |
| Segment Drugog svjetskog rata
 |
|  Britanski brodovi evakuiraju savezničke vojnike pod napadom *Junkersa* |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Datum
 | 26. svibnja - 4. lipnja 1940.
 |
| Lokacija
 |  Dunkerque, Francuska |
| Ishod
 | Pobjeda Nijemaca, evakuacija Saveznika
 |

 |
| Sukobljene strane
 |
|  Ujedinjeno Kraljevstvo  Francuska  Belgija |  Treći Reich
 |
| Komandanti i vođe
 |
|  Lord Gort  Maxime Weygand  Georges Blanchard  René Prioux
 |  Gerd von Rundstedt  Ewald von Kleist
 |
| Snage
 |
| oko 400,000
 | oko 800,000
 |
| Žrtve i gubici
 |
| 68.000 ukupno
 | 10.252 mrtvih, 42.000 ozlijeđenih i 8467 nestalih
 |

**Bitka kod Dunkerquea** predstavlja borbe vođene između savezničkih i njemačkih snaga tijekom evakuacije savezničkih snaga iz Dunkerquea.

Nakon što je 28. svibnja 1940. belgijski kralj Leopold III potpisao predaju belgijske armije zbog snažnih njemačkih prodora kroz Ardensku šumu, savezničke snage, sačinjene od Belgijanaca, Francuza i Britanskog ekspedicijskog korpusa, ostaju odsječene na sjeveru i počinju uzmicati prema jedinoj luci koja im je još preostala - Dunkerqueu. U tom gradu na francuskoj obali skupila se trećina milijuna savezničkih vojnika čekajući evakuaciju. Premda je taj događaj poslije bio nazvan "čudo kod Dunkerquea", Saveznicima u njihovoj evakuaciji nije pomoglo nikakvo čudo, već dva razloga koji se mogu savršeno dobro razjasniti. Prvi od njih bio je loše vrijeme koje je vezalo *Luftwaffe* za tlo, dok je drugi bio britanska avijacija koja je krajnjim naporima izvojevala premoć na nebu. No, najčudnije od svega bio je Hitlerov nalog 24. svibnja koji je tenkove zaustavio tik pred Dunkerqueom i prepustio *Luftwaffeu* da uništi armiju u stupici. Za to vrijeme 338,226 savezničkih vojnika evakuirano je preko Kanala zahvaljujući najčudnijoj floti u povijesti sačinjenoj od ribarica, trajekata, luksuznih jahti, ratnih brodova te svih ostalih plovila koja su se mogla naći u britanskim, francuskim, nizozemskim i belgijskin lukama. Kada je Hitler shvatio što se događa potjerao je svoje tenkove u napad, no Britanci su već organizirali snažnu obrambenu liniju. Tek je 4. lipnja, kada je otišao već i posljednji Englez, otpor popustio te se Nijemcima predalo oko 40,000 Francuza i Belgijanaca.
# Bitka u zalivu Leyte

Američki laki nosač aviona USS Princeton u plamenu
**Bitka u zalivu Lejte** se uglavnom smatra najvećom pomorskom bitkom Drugog svetskog rata, i po nekim kriterijumima, verovatno najvećom pomorskom bitkom u istoriji.. Vođena je u vodama kod filipinskih ostrva Leyte, Samar i Luzon od 23. do 26. oktobra 1944. između udruženih američko-australijskih snaga i Japanske carske mornarice. Američki vojnici su 20. oktobra izvršili invaziju na ostrvo Leyte, kao deo strategoje da izoluju Japan od okupiranih zemalja u jugoistočnoj Aziji i time lišavajući njegovu vojsku i industriju vitalnih snabdevanja naftom. Carska japanska mornarica je mobilizovala skoro sve svoje preostale velike brodove u pokušaju da odbije savezničku invaziju, ali su je porazile Treća i Sedma flota Američke ratne mornarice. Carska japanska mornarica nije uspela da ispuni svoje ciljeve, pretrpela je teške gubitke i nikada više nije u većoj meri isplovila u borbu. Većina njenih preostalih velikih brodova je, lišena nafte, ostala u svojim bazama do kraja rata na Pacifiku.

Bitka u zalivu Lejte se sastojala od četiri odvojena sukoba između sukobljenih strana: bitke u Sibujanskom moru, bitke u tesnacu Surigao, bitke kod rta Enga i bitke kod Samara, kao i od drugih borbi.

Ovo je bila prva bitka u kojoj su japanski piloti izvodili organizovane kamikaze napade. U vreme bitke, Japan je imao manje aviona, nego što su Saveznici imali plovila, što pokazuje razliku u moći dve strane u ovom trenutku rata.

## Reference

## Literatura

* Woodward, C. Vann (1947). *The Battle for Leyte Gulf*. New York: Macmillan.
* Fuller, John F. C. (1956). *The Decisive Battles of the Western World*. **III**. London: Eyre & Spottiswoode.
* Morison, Samuel E. (1956). „Leyte, June 1944 – January 1945”. *History of United States Naval Operations in World War II*. **XII**. Boston: Little & Brown.
* Thomas, Evan (2006). *Sea of Thunder*. New York, NY: Simon & Schuster. ISBN 978-0-7432-5221-8.
# Breg

| Breg
 |
| --- |
| Bregclass=notpageimage| Breg na karti Hrvatske
 |
| Županija
 | Istarska županija
 |
| Općina/Grad
 | Labin
 |
|  |
| Geografske koordinate
 |
|  - z. š.
 | 45.060 N
 |
|  - z. d.
 | 14.082 E
 |
|  |
| Stanovništvo - - - - - - -(2001 / 2011 / 2021)
 |
|  - Ukupno
 | 42
 |
|  - Broj domaćinstava
 | 14
 |
|  |
| Pošta
 | 52220 Labin
 |
| Pozivni broj
 | +385 052
 |
| Autooznaka
 | PU
 |

**Breg** je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Grada Labina, Istarska županija.

## Stanovništvo

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 42 stanovnika te 14 obiteljskih kućanstava.

Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.

## Reference
# Donaueschingen

| Donauešingen *Donaueschingen* |
| --- |
|  |
|  Grb
 |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Njemačka
 |
| Gradonačelnik
 | *Thorsten Frei* (CDU)
 |
| Savezna država
 | Baden-Virtemberg
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo
 | 21.338
 |
| Gustina stanovništva
 | 204 st./km²
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Vremenska zona
 | UTC+1, ljeti UTC+2
 |
| Nadmorska visina
 | 686 m
 |
| Površina
 | 104,6 km²
 |
| DonauešingenDonauešingen (Njemačke)
 |
| Ostali podaci
 |
| Poštanski kod
 | 78166
 |
| Pozivni broj
 | 0771
 |
| Registarska oznaka
 | VS
 |
| Web-stranica
 | www.donaueschingen.de |

**Donauešingen** (njemački: *Donaueschingen*) je grad u njemačkoj saveznoj državi Baden-Virtemberg. Jedno je od 20 opštinskih središta okruga Švarcvald-Bar. Prema procjeni iz 2010. u gradu je živjelo 21.338 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (*AGS*) 8326012.

## Geografski i demografski podaci

Položaj grada u okrugu Švarcvald-Bar
Donauešingen se nalazi u saveznoj državi Baden-Virtemberg u okrugu Švarcvald-Bar. Grad se nalazi na nadmorskoj visini od 686 metara. Površina opštine iznosi 104,6 km². U samom gradu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 21.338 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 204 stanovnika/km².

## Međunarodna saradnja

| Mjesto
 | Država
 | Vrsta saradnje
 | Od
 |
| --- | --- | --- | --- |
| Kaminojama
 | Japan
 | partnerstvo
 | 1995.
 |
| Vac
 | Mađarska
 | partnerstvo
 | 1993.
 |
| Saverne
 | Francuska
 | partnerstvo
 | 1964.
 |
| Izvor |

## Reference

## Literatura

* Berger, Dieter (1999). *Geographische Namen in Deutschland*. Bibliographisches Institut. ISBN 3411062525.
* Fulbrook, Mary (1991). *A Concise History of Germany*. Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-36836-0.
* Gareth, Shaw (2011). *Urban Historical Geography: Recent Progress in Britain and Germany (Cambridge Studies in Historical Geography)* (Reprint edition izd.). Cambridge University Press. ISBN 0521189748.
* Home, William R.; Pavlovic, Zoran (2007). *Germany (Modern World Nations)* (2 ed. izd.). Chelsea House Pub. ISBN 0791095126.
* Hamm, Ingrid; Werding, Martin; Seitz, Helmut (3540681353). *Demographic Change in Germany* (8. izd.). New York: Springer-Verlag. ISBN 2007.
* Berghahn, V. R. (2004). *Modern Germany: Society, Economy and Politics in the Twentieth Century* (2. izd.). Cambridge University Press. ISBN 0521347483.
* Jähnig, Bernhart; Biewer, Ludwig (1991). *Kleiner Atlas zur deutschen Territorialgeschichte* (2. izd.). Bonn: Kulturstiftung der Deutschen Vertriebenen. ISBN 3885570963.
* Dornbusch, Joachim; Aner, Ekkehard (1997). *Grosser Atlas zur Weltgeschichte*. Braunschweig: Westermann. ISBN 3075095206.

## Vanjske veze

* Zvanični sajt opštine (`de`)
* Nem. Savezni zavod za statistiku (`de`)
* Stalna konferencija gradova i opština (`de`)
* KommOn Arhivirano 2014-04-29 na Wayback Machine-u - Informacioni sistem gradova, opština i okruga. (`de`)
# Dnjepar

**Dnjepar** ima više značenja:

* Dnjepar, istočnoevropska rijeka koja teče kroz Rusiju, Bjelorusiju i Ukrajinu
	+ Stari Dnjepar, desni rukav rijeke uz otok Horticu
	+ Novi Dnjepar, lijevi rukav rijeke uz otok Horticu
* Dnjepar, grad i administrativni centar Dnjepropetrovske oblasti u Ukrajini; do 2016. Dnjepropetrovsk.
# Dnjestar

| Rijeka Dnjestar  |
| --- |
|  |
| Lokacija |
| Države |  Ukrajina,  Moldavija |
| Hidrografija |
| Izvor   – aps. visina | Karpati (Ukrajina) 1 000 m |
| Ušće   – aps. visina   – vrsta | kod grada Odese (Ukrajina) 0 m liman (tip estuarija) |
| Dužina | 1 352  km |
| Pritoke | Strij, Zolota Lipa, Stripa, Seret, Zbruč, Smotrič, Ušica, Murafa, Reut, Bik i Botna |
| Hidrologija |
| Protok   – srednji |  310 m³/s |
| Sliv   – površina |  72 000  km² |
| Ulijeva se u | Crno more |
| Transport |
| Plovnost | 1 200 km (od ušća do ukrajinskog grada Soroki)  |
| Karta |
|  |

**Dnjestar** (ukrajinski: *Дністер*, moldavski: *Nistru*, rumunjski: *Nistrul*, turski: *Turla*) je velika rijeka u Istočnoj Evropi dugačka 1 352 km.

*Dnjestar* je druga po veličini rijeka Ukrajine i najveća rijeka Moldove.

## Geografija

Rijeka Dnjestar izvire u ukrajinskim Karpatima, pored grada Drohobiča blizu granice sa Poljskom, nakon tog teče prema jugoistoku prema svom ušću u Crno more.

U svom srednjem toku formira prirodnu granicu između Ukrajine i Moldove, nakon toga teče kroz *Moldovu* u dužini od 398 km, dijeleći tako *Moldovu* od *Pridnjestrovlja*. Nakon toga *Dnjester* je ponovno granična rijeka između *Ukrajine* i *Moldove*. *Dnjestar* se ulijeva u Crno more , pored grada Odese, na ušću formira - estuarij - *Dnjestarski liman* (jezero na ušću u more, jer mu je protok blokiran sedimentima).

Karta porječja Dnjestra
U svom donjem toku, desna obala *Dnjestra* je brdovita i viša od niske lijeve obale koju često plavi za jesenskih i proljetnih kiša.

*Dnjestar* sa svojim pritocima ima porječje od oko 72 000 km², i preko 15 pritoka dužih od 95 km, to su; Strij, Zolota Lipa, Stripa, Seret, Zbruč, Smotrič, Ušica, Murafa, Reut, Bik i Botna.

*Dnjestar* je plovan u dužini od oko 1 200 km od ušća do ukrajinskog grada Soroki.

## Historija

Za antičke geografe i historičare - *Dnjestar*, je bio najvažnija rijeka stare Sarmatije. Grčki autori su rijeku nazivali *Tyras* (turski: *ὁ Τύρας*). Prema caru Konstantinu VII., Varjazi su koristili čamce na svom trgovačkom putu do Grka, duž Dnjestra i Dnjepra te duž obale Crnog mora. U Srednjem vijeku, istočna obala rijeke je se zvala Podolia. Od 14. stoljeća do 1812. jedan dio Dnjestra je činio istočnu granicu Kneževine Moldavije.

## Etimologija

Grci su rijeku zvali *Tiras* (starogrčki: *Τύρας*) prema skitskom imenu rijeke - *Tiras* što je značilo *Brza*. U kasnijem periodu počeli su je zvati Danastris ili Danastus, po sarmatskom imenu rijeke - *Danu nazdja*, što je značilo *Bliska rijeka*.

## Reference

## Vanjske veze

* *Dniester River* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
* Dniester.org: Međugranični projekt rijeke Dnjestar Arhivirano 2020-08-18 na Wayback Machine-u (`en`)
# Severski Donjec

| Severski Donjec Северский Донец  |
| --- |
|  |
| Lokacija |
| Države |  Rusija  Ukrajina |
| Gradovi | Belgorod, Lisičansk, Sjeverodonjeck |
| Hidrografija |
| Izvor   – aps. visina | Centralnoruska visoravan (Belgorodska ob.) 200 m |
| Ušće   – aps. visina | kod Ust-Donjeckija (Rostovska ob.) ? m |
| Dužina | 1050 km |
| Pritoke | Oskol, Volčja |
| Hidrologija |
| Protok   – srednji |  159 m³/s |
| Sliv   – površina |  100.000 km² |
| Ulijeva se u | Don |
| Transport |
| Plovnost | 220 km (od ušća do ukrajinskog grada Sjeverodonjeck) |

**Severski Donjec** (ruski: *Северский Донец*, ukrajinski: *Сіверський Донець*) je velika rijeka na jugozapadu Rusije i istočne Ukrajine, a duga je 1050 km.

Severski Donjec je četvrta po veličini rijeka Ukrajine, velika desna pritoka Dona važna za transport uglja iz Donbaskog bazena.

## Hidrografija

Severski Donjec izvire na Centralnoruskoj visoravni u Belgorodskoj oblasti, nakon tog teče prema jugu. Nakon što prođe grad Belgorod ulazi u Ukrajinu, kad dotoče istočno od Harkova, naglo zavija prema jugozapadu i gotovo se ponovno vraća u Rusiju, zatim ponovo pravi veliki luk i teče na jugoistok uz velike meandre preko istočne Ukrajine.

U svom donjem dijelu nekih 50 km, rijeka formira granicu između Ukrajine i Rusije, sve do grada Donjeck kod kojeg ulazi u Rusiju da se kod mjesta Ust-Donjecki u Rostovskoj oblasti ulije u rijeku Don.

Karta porječja Dona sa *Severskim Donjecom*
*Severski Donjec* sa svojim pritocima ima porječje od oko 100.00 km², koje se proteže od Belgorodske oblasti u Rusiji, preko istočne Ukrajine do Rostovske oblasti.

Zbog pomanjkanja voda u ljetnim mjesecima duž rijeke izgrađeno je puno akumulacionih jezera, a 1970-ih izgrađen je sistem kanala do Dnjepra, kojim se dio voda prebacuje u *Severski Donjec*.

Rijeka se ledi od decembra do kraja marta. Izgradnjom 6 ustava plovna je do ukrajinskog grada Sjeverodonjeck nekih 220 km od svog ušća u Don.

## Povezano

* Don
* Lista najdužih rijeka na svijetu

## Reference

## Vanjske veze

* *Donets River* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
# Sulina

| Sulina
 |
| --- |
| Panorama gradaPanorama grada |
|  |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  Rumunjska
 |
| **Okrug** | Tulcea
 |
|  |
| **Vlast**  |
|  - **gradonačelnik** | Aurel Dimitriu
 |
|  |
| **Površina**  |
|  - **Ukupna** | 14.16 km2
 |
| **Visina** | 4 m
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2004.)
 |
|  - **Grad** | 4.629
 |
|  - **Gustoća** | 326 stan./km2
 |
|  |
| **Vremenska zona** | CET (UTC+2)
 |
|  - **Ljeto (DST)** | CEST (UTC+3)
 |
| **Pozivni broj** | 327067
 |
| **Službene stranice** www.sulina.romclub.ro
 |
| Karta
 |
| Sulina
 |

**Sulina** je grad na Delti Dunava u rumunjskom okrugu Tulcea.

## Geografija

Sulina se nalazi na najistočnijem dijelu Rumunjske na delti Dunava i Crnom moru u povijesnoj pokrajini Dobrudži. Na Dunavu se nalazi Sulina brana.

## Stanovništvo

Prema podacima iz 2004. godine u gradu živi 4.629 stanovnika. Prema popisu stanovništva iz 2002. godine etnički sastav je sljedeći Rumunji 86%, Lipovani 11% , Grci 1,3% i Ukrajinci 1,3%.

Prema materinjem jeziku većina stanovništva govori rumunjski 93% , dok ruski kao materinji govori 5,7% stanovništva.

Većina stanovništva su pravoslavci 94,3% ostalih ima 5,1%.

### Hrvati u Sulini

Prema nekim izvorima u ovome lučkome gradu živjela je mala zajednica Hrvata koji su se asimilirali.

## Galerija

|  |
| --- |
| * Svjetionik u Sulini
* Tipična kuća u Delti Dunava
 |

## Izvor

## Vanjske veze

* Službena stanica Arhivirano 2016-03-03 na Wayback Machine-u
# Naab

| Naab  |
| --- |
|  |
| Lokacija |
| Države |  Njemačka |
| Pokrajine | Bavarska |
| Hidrografija |
| Izvor   – aps. visina   – koordinate | Luhe-Wildenau (Fichtelgebirge) 394 m 49° 36′ 11″ N, 12° 7′ 57″ E |
| Ušće   – aps. visina   – koordinate | Regensburg 333 m 49° 0′ 59″ N, 12° 1′ 49″ E |
| Dužina | 97 km |
| Hidrologija |
| Sliv   – površina | crnomorski 5,514 km² |

**Naab** je rijeka na jugu Njemačke u Bavarskoj, duga 97 kilometara, lijeva pritoka Dunava.

## Karakteristike

Ako se računa i dužina njene glavne pritoke Waldnaaba, tad je duga preko 160 km.
Rijeka se formira sutokom Waldnaaba i Haidenaaba kod grada Luhe-Wildenaua nedaleko češko- njemačke granice.

Od tamo teče prema jugu, preko gradova Nabburg, Schwandorf i Burglengenfeld do ušća u Dunav kod Regensburga.

Naab je svoje korito probio kroz vapnenačka brda Bavarskih Jura, pa je zbog tog popularan kod izletnika.

## Reference

## Vanjske veze

* *Naab* (`en`)
# Lech (rijeka)

| Rijeka Lech  |
| --- |
|  |
| Lokacija |
| Kontinenti | Evropa |
| Regije | Centralna Evropa |
| Države |  Austrija,  Njemačka |
| Pokrajine | Vorarlberg, Tirol, Bavarska |
| Gradovi | Reutte, Füssen, Schongau, Augsburg |
| Hidrografija |
| Izvor   – aps. visina   – koordinate | Planina Rote Wand (Vorarlberg) 1840 m 47° 10′ 25″ N, 10° 0′ 14″ E |
| Ušće   – aps. visina   – koordinate | Dunav kod Marxheima 392 m 48°44′6″N 10°56′11″E |
| Dužina | 264 km |
| Pritoke | Vils, Wertach |
| Hidrologija |
| Protok   – srednji |  1,96 m³/s |
| Sliv   – površina | crnomorski 3926 km² |
| Ulijeva se u | Dunav |
| Karta |
|  |

**Lech** (latinski: *Licus*) je rijeka u Austriji i Njemačkoj, desna pritoka rijeke Dunav, duga 264 km.

## Karakteristike

Lech izvire u austrijskom Vorarlbergu , na južnim obroncima najviše planine Vorarlberga - Rote Wand.
Od izvora teče 12 km u pravcu sjeverozapada do Tirola gdje teče narednih 78 km do njemačkog Füssena zatim u istom pravcu teče kroz Bavarsku do ušća u Dunav nedaleko od Ingolstadta.

Rijeka ima sliv velik 3926 km², koji se proteže po Vorarlbergu, Tirolu i Bavarskau, dok u Austriji ima karakter tipičnog planinskog brzaka, u Njemačkoj je mirna ravničarska rijeka.

Dio korita rijeke južno od Augsburga - je zaštićeni prostor bara i vriština - *Lechtalhaiden*, velike biološke raznolikosti.

Rijeka je posebno atraktivna kod Füssena, gdje je pregrađena branama viskokim i do 7 metara, pa ima kaskade i najveći njemački vodopad Lechfall, koji iako nije prirodni, koji iako nije prirodni privlači velik broj turista.

Dolina rijeke poslužila je književnici Wilhelmini von Hillern za roman Dolina stvinara (*Die Geier-Wally*) 1873., on je kasnije poslužio kao libreto za operu Dolina (*La Wally*).

## Reference

## Vanjske veze

* *Die Lech* na portalu Austria-Forum (`de`)