Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Katherine Mansfield

Katherine Mansfield.
**Katherine Mansfield** (14.10. 1888 – 9.1. 1923.) bila je novozelandska novelistica iz perioda književne moderne.

## Djela

### Zbirke

* *In a German Pension* (1911), ISBN 1-86941-014-9
* *The Garden Party: and Other Stories* (1922), ISBN 1-86941-016-5
* *The Doves' Nest: and Other Stories* (1923), ISBN 1-86941-017-3
* *Bliss: and Other Stories* (1923)
* *Poems* (1923), ISBN 0-19-558199-7
* *Something Childish* (1924), ISBN 1-86941-018-1, first published in the U.S. as *The Little Girl*
* *The Journal of Katherine Mansfield* (1927, 1954), ISBN 0-88001-023-1
* *The Letters of Katherine Mansfield* (2 vols., 1928-29)
* *The Aloe* (1930), ISBN 0-86068-520-9
* *Novels and Novelists* (1930), ISBN 0-403-02290-8
* *The Short Stories of Katherine Mansfield* (1937)
* *The Scrapbook of Katherine Mansfield* (1939)
* *The Collected Stories of Katherine Mansfield* (1945, 1974), ISBN 0-14-118368-3
* *Letters to John Middleton Murry, 1913-1922* (1951), ISBN 0-86068-945-X
* *The Urewera Notebook* (1978), ISBN 0-19-558034-6
* *The Critical Writings of Katherine Mansfield* (1987), ISBN 0-312-17514-0
* *The Collected Letters of Katherine Mansfield* (4 vols., 1984-96)
	+ Vol. 1, 1903-17, ISBN 0-19-812613-1
	+ Vol. 2, 1918-19, ISBN 0-19-812614-X
	+ Vol. 3, 1919-20, ISBN 0-19-812615-8
	+ Vol. 4, 1920-21, ISBN 0-19-818532-4
* *The Katherine Mansfield Notebooks* (2 vols., 1997), ISBN 0-8166-4236-2

### Novele

* "The Woman At The Store" (1912)
* "How Pearl Button Was Kidnapped" (1912)
* "Millie" (1913)
* "Something Childish But Very Natural" (1914)
* "The Little Governess" (1915)
* "Pictures" (1917)
* "Feuille d'Album" (1917)
* "A Dill Pickle" (1917)
* "Je ne parle pas français" (1917)
* "Prelude" (1918)
* "An Indiscreet Journey" (1920)
* "Bliss" (1920)
* "Miss Brill" (1920)
* "Psychology" (1920)
* "Sun and Moon" (1920)
* "The Wind Blows" (1920)
* "Mr Reginald Peacock's Day" (1920)
* "Marriage à la Mode" (1921)
* "The Voyage" (1921)
* "Her First Ball" (1921)
* "Mr and Mrs Dove" (1921)
* "Life of Ma Parker" (1921)
* "The Daughters of the Late Colonel" (1921)
* "The Stranger" (1921)
* "The Man Without a Temperament" (1921)
* "At The Bay" (1922)
* "The Fly" (1922)
* "The Garden Party" (1922)
* "A Cup of Tea" (1922)
* "The Doll's House" (1922)
* "A Married Man's Story" (1923)
* "The Canary"" (1923)

## Vanjske veze

* Official website
* Literary Encyclopedia biography
* BiographyArhivirano 2007-10-11 na Wayback Machine-u
* Images & e-texts of her works at NZeTC
* Djela čiji je autor Katherine Mansfield na Projektu Gutenberg
* The Garden Party at "Encyclopedia of the Self"
* Birthplace Trust Wellington
* Katherine Mansfield at Fontainebleau Arhivirano 2016-04-06 na Wayback Machine-u
* Some Katherine Mansfield Short Stories Arhivirano 2010-02-16 na Wayback Machine-u
# J. D. Salinger

| J. D. Salinger |
| --- |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | Jerome David Salinger (1919-januara-01)1. januara 1919. Manhattan, New York |
| Smrt | 27. januara 2010. (dob: 91) Cornish, New Hampshire, SAD |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | romanopisac |
| Opus |
| 1940–1965 |
| Znamenita djela |
| *The Catcher in the Rye* (1951), *Seymour: An Introduction* (1963) |
| Inspiracija |
| proširi
Od
* Sherwood Anderson, Anton Čehov, F. Scott Fitzgerald, Gustave Flaubert, Ernest Hemingway, Franz Kafka, Ring Lardner, Lav Tolstoj
 |
| proširi
Na
* Stephen Chbosky, Jonathan Safran Foer, Haruki Murakami, Tom Robbins, Philip Roth, Louis Sachar, John Updike, Richard Yates,
 |

**Jerome David Salinger** (Đeroum Dejvid Selindžer) (New York, 1. januar 1919. - Cornish, New Hampshire, 27. januar 2010.) bio je američki novelist i pripovjedač.

Salinger je objavio jedan roman i nekoliko zbirki pripovjedaka između 1948. i 1959. godine. Njegovo najpoznatije djelo je "Lovac u žitu" (Catcher in the Rye), a ovisno o prijevodu, knjiga se može naći i pod naslovom "Lovac u raži". U "Lovcu" je ispričana priča o mladom buntovniku imenom Holden Caulfield i njegovim zanimljivim doživljajima u New Yorku.

J. D. Salinger rođen je na Manhattanu (New York), gdje je i odrastao. Bio je sin uspješnog Židova, koji se bavio uvozom sira. Majka mu je bila škotsko-irskog porijekla. U djetinjstvu su ga zvali Sonny. Nakon osnovnog školovanja, poslan je u Valley Forge Vojnu Akademiju, gdje je boravio od 1934. do 1936. godine. Tokom 1937. godine proveo je 5 mjeseci u Evropi. Od 1937. do 1938. godine studirao je na Ursinus College i Univerzitetu u New Yorku. Prva prava ljubav bila mu je Oona O'Neill, s kojom se redovito dopisivao, i bio je nemalo iznenađen kad se ona udala za Charlie Chaplina, koji je bio mnogo stariji od nje.

Tokom Drugog svjetskog rata sudjelovao je u raznim bitkama, čak i u invaziji na Normandiju. Njegovi suborci opisali su ga kao hrabrog i istinskog heroja. Tokom prvih mjeseci u Evropi uspjevao se baviti pisanjem, a u Parizu je čak i upoznao Ernesta Hemingwaya.

Godine 1945. oženio se francuskom doktoricom Sylviom, ali su se rastali, pa se 1955. godine ponovno oženio — ovog puta je odabranica njegova srca bila Claire Douglas. I taj brak je završio razvodom 1967. godine, kad se Salinger posve povukao u svoj vlastiti svijet.

Salinger je često patio od stresa, i s godinama se sve više povlačio u sebe. O svom najpoznatijem liku, Holdenu, često je govorio kao o prijatelju.

S vremena na vrijeme su se javljale glasine da će Salinger objaviti još koji roman, ali se to nikad nije dogodilo.

Najpoznatija djela su mu: Lovac u žitu (Catcher in the Rye), Visoko podignite krovnu gredu, tesari (Raise high the roof beam, carpenters), Seymour - uvod (Seymour - introduction), Franny i Zooey (Franny and Zooey).

## Vanjske veze

* Биографија открива тајне: Цео живот ловац у ражи („Вечерње новости“, 26. октобар 2014)
* Lepa usta i zelene mi oči (`sh`)
# Tekst

**Tekst** (lat. *textum*: *tkivo*) je ograničena, povezana izjava pisanim jezikom, u širem smislu, i nepisanim jezikom, kao što je pjesma, film ili kazalište.

Najstariji su hrvatski tekstovi pisani svojevrsnom mješavinom hrvatske inačice staroslavenskog jezika i arhaične čakavštine te isključivo glagoljicom. Molitva "Oče naš" u tri vrste glagoljice u rasporedu: Na lijevoj strani starija obla glagoljica, u sredini hrvatska uglata glagoljica, na desnoj strani brzopisna kurzivna glagoljica.
## Vrste tekstova

Tekstovi su podijeljeni prema vrsti jezika koji se koristi, prema korištenju teksta i prema publici teksta, koja se određuje prema formalnosti i izboru pojmova.

Podjela temeljem jezika, tekst može biti:

* Novinarstvo
* Književnost
* Znanstvena literatura
* Upravni i pravni tekst
* Oglašavanje

Prema metodi, razlikuje se:

* Opis
* Priča
* Informacija
* Argument
* Objašnjenje
* Proročki tekst
# Vjenčanje

*Za ostale upotrebe, pogledajte Vjenčanje (razvrstavanje).*
**Vjenčanje** (ijek.) ili **venčanje** (ek.), ceremonija koja se odvija prilikom stupanja u brak. Može se održati na veoma različitim mestima, ali je najčešće u crkvi ili nekoj državnoj instituciji. Venčanje koje se ne obavi u crkvi naziva se građansko venčanje i ono se obavlja pred matičarem u prisustvu dva svedoka. Tada budući supružnici obećavaju da će život provesti zajedno i da će poštovati principe braka, kao i jedno drugo. Nakon toga, matičar im izdaje venčani list, odnosno potvrdu o tome da je brak zvanično sklopljen. Supružnici pri tome mogu da zadrže svoje prezime ili preuzmu i/ili dodaju prezime svog supružnika.

## Različite kulture

hindusi
Mnoge religije obavljaju različite obrede i svetkovine koje se održavaju prilikom stupanja u brak dvoje vernika. Na državnim zakonima je da te brakove verifikuju kao legalne ili ne. Hrišćanski brak se uglavnom sklapa u crkvi. Brak sklopljen pred Bogom trebalo bi da traje ceo život, ali danas crkvene vlasti dozvoljavaju razvod, pa i sklapanje novog braka. Pravoslavni sveštenici krunišu mladence, dok je kod svih hrišćana uobičajena razmena burmi. Jevrejsko venčanje u sinagogi je zapravo dogovor dvoje ljudi koje blagoslovi Bog. Oni na venčanju gaze kristalnu čašu kako bi pokazali kako je ljubav dragocena i krhka. Muslimanski brak je rezultat dogovora dve porodice, a venčanje se obavlja u kući. Mladenci hinduističke veroispovesti sedam puta obilaze oko svete vatre, dok kod sika mladoženja vodi mladu oko svete knjige. Kod sika je nevesta obučena u crveno, dok je u poslednjih sto godina u zapadnoj Evropi postalo uobičajeno da mlada nosi raskošne bele venčanice, što se smatra simbolom čistote i nevinosti. Siki, Jevreji i muslimani dozvoljavaju razvod, ali nerado. Za bračni par koji naiđe na teškoće postoje savetnici za bračne probleme. Među hindusima, sikima i muslimanima se često dešavaju ugovoreni brakovi (dok su supružnici još deca), pa se dešava i da se budući mlada i mladoženja i ne poznaju. U plemenu Berberi u Maroku postoji praznik nevesti koji se proslavlja svake godine u septembru. To je prilika da mladi ljudi nađu sebi srodnu dušu. Muškarci koji traže nevestu tom prilikom su obučeni u belo, a devojke su pokrivene velovima tako da lice ne može da im se vidi. Mladić će videti lice devojke tek ako je oženi, što znači da razgovorom treba da oceni da li je ona za njega. Venčaće ih takozvani kadija.

U Kini je moguće da čak i osobe koje više nisu među živima stupe u brak. Tada se priređuju takozvana venčanja duhova. Bio je to način da, roditelji devojke ili mladića koji su umrli pronađu zeta ili snaju (koji su živi). Ovakva večanja se spominju u kineskim legendama pre najmanje dve hiljade godina.

## Reference
# Zdravlje

Zastava Svetske zdravstvene organizacije čija se definicija zdravlja često citira.
prehrambena piramida
**Zdravlje** je stanje dobrog telesnog, psihičkog i društvenog blagostanja. Zdravlje se najčešće upotrebljava kao pojam odsustva od bolesti. Neki od uvjeta zdravlja su uravnotežena prehrana, telesna aktivnost i higijena.

Definicija Svetske zdravstvene organizacije u njezinu Ustavu glasi: »Zdravlje je stanje potpunog fizičkog, duševnog i socijalnog blagostanja, a ne samo odsustvo bolesti i iznemoglosti.«

## Reference
# Jalta

| Jalta
 |
| --- |
| Panorama gradaPanorama grada |
|  |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  **Zastava** |  **Grb** |

 |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  Ukrajina
 |
| **autonomna republika** |  Autonomna Republika Krim
 |
|  |
| **Vlast**  |
|  - **gradonačelnik** | Sergej Brajko
 |
|  |
| **Površina**  |
|  - **Ukupna** | 283 km²
 |
| **Visina** | 40
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2013.)
 |
|  - **Grad** | 78 115
 |
|  |
| **Vremenska zona** | UTC+2 (UTC+3)
 |
| **Poštanski broj** | 98600 - 98639
 |
| **Pozivni broj** | +380-654
 |
| **Službene stranice** www.jalita.com
 |
| Karta
 |
| Jaltaclass=notpageimage| Jalta na karti Krima
 |

Mapa Krima sa prikazanom lokacijom većih gradova.
 **Jalta** (ukr./rus.: **Ялта**, grč.: *Γιάλτα*) je grad i crnomorsko ljetovalište na južnoj obali poluotoka Krima u ukrajinskoj - Autonomnoj republici Krim od 78 115 stanovnika.

Prema etničkoj pripadnosti u gradu živi najviše Rusa - 65%, Ukrajinaca - 25,7%, Krimskih Tatara - 4%, Bijelorusa - 2%, i ostalih etničkih grupa.

## Geografske i klimatske karakteristike

Grad je smješten na mjestu stare grčke kolonije koju su osnovali grčki moreplovci. Jalta leži u dubini jednog od brojnih krimskih zaljeva, okružen šumovitim planinama. U gradu prevladava mediteranska klima tako da je grad okružen mnoštvom vinograda i obližnjih voćnjaka.

Terminom Velika Jalta zove se dio južne krimske obale koji se protezao od mjesta Forosa na zapadu do Gurzufa na istoku, uključujući i grad Jaltu i niz naseljenih mjesta.

## Klima grada

U Jalti prevladava suptropska i mediteranska klima; srednja siječanjska temperatura kreće se oko 4 °C. Ovdje vrlo rijetko pada snijeg i nikad se ne zadržava. Srednja srpanjska temperatura kreće se oko 24 °C. Godišnje ima oko 2.250 sunčanih sati i stalno puše lagani povjetarac, što je slično uslovima u francuskoj Nici.

## Historija

Mjesto na kojemu se danas nalazi grad Jalta, već je u 12. vijeku kao pomorska luka imalo važnu stratešku ulogu za kijevske i bizantske vlasti. Godine 1475. to je mjesto dospijelo pod vlast Osmanskog carstva u sklopu Krimskog kanata i lokalnog tatrskog stanovništva. Godine 1783. Ruski imperij je zauzeo taj teritorij i od tada ga intenzivno naseljavaju Rusi, Ukrajinci i Bjelorusi, a omanje lokalno grčko stanovništvo je preseljeno u ukrajinski grad Mariupol.

Početkom 19. vijeka u gradu su živjeli mnogi ukrajinski i ruski aristokrati i poznati umjetnici, poput Lava Čehova, Antona Tolstoja i Petra Čajkovskog. Od 4. do 11. februara 1945. u Livadijskom dvorcu u Jalti održana je Konferencija u Jalti, gdje su velike sile (Sovjetski Savez, Velika Britanija i SAD) odlučivale o uređenju svjetskog poretka nakon Drugog svjetskog rata.

Danas grad Jalta predstavlja jednu od najljepših i najrazvikanijih turističkih destinacija na čitavom Krimu.

## Povezano

* Jalta, Jalta

## Reference

## Vanjske veze

* Službena stranica grada Arhivirano 2005-08-29 na Wayback Machine-u
# Didaskalije

**Didaskalije** (grčki *διδασκαλία* - uputa) su kratke natuknice u dramskom scenariju koje nam ukazuju što radi književni lik dok izgovara tekst. Navedene su unutar zagrada ispred ili poslije govornog teksta lika. Koriste se kao upute kazališnim glumcima kako da se ponašaju na pozornici. Osim toga, didaskalije su jedna vrsta suvremene notacije u zborskoj literaturi.

## Primjer

William Shakespeare, Romeo i Julija:

* Romeo (položi ruke na srce): *Tko nije nikad osjetio rana i brazgotini taj se podsmijava – al tiho! Kakva svjetlost prodire kroz onaj prozor tamo? To je istok, a Julija je sunce.*
* Julija (postidno prilazi Romeu): *Romeo, o Romeo! Zašto si Romeo? O zataji oca svog, odbaci ime to – il´ ako nećeš, prisegni da me ljubiš, pa ću ja poreći da se zovem Capuleti!*

## Vanjske veze

* Didaskalije (Britannica)
# Prosidba (drama)

| *Предложение* |
| --- |
| scena iz predstave Malog teatra u Moskvi iz 2010. godine; slijeva nadesno: Olga Ževakina kao Natalija, Aleksandar Potapov kao Čubukov i Gljev Podgordinski kao Lomov |
| Opće informacije |
| Žanr | komedija |
| Jezik | ruski |
| Informacije o premijeri |
| Premijera | 12. aprila 1889 (1889-04-12) Sankt Peterburg, Rusko Carstvo (danas Rusija) |
| Adaptacije |
| TV-drama (1965) |

Prosidba (ruski: Предложение) je komedija ruskog pisca Antona Čehova premijerno prikazana 1889. godine. Sastoji se od jednog čina i u njemu sudjeluju tri lika - Stepan Stepanovič Čubokov, njegova 25-godišnja kći Natalija i Čubokovljev dugogodišnji susjed Ivan Vasiljič Lomov. Radnja prikazuje kako Lomov dođe kod Čubukova zatražiti Natalijinu ruku, ali kako cijeli proces ometu Lomovljeva hipohondrija, kao i svađe oca i kćeri, oca i Lomova te Lomova i Natalije.

Čehov nije bio zadovoljan svojim tekstom, ali je on nakon premijere postigao izuzetan uspjeh, te se, između ostalog, *Prosidba* prilično dopala caru Aleksandru III.

Godine 1965. je RTV Zagreb emitirala adaptaciju u obliku TV-drame.

## Vanjske veze

* Project Gutenberg eText, an English-language compilation of some of Chekov's shorter plays, including *The Proposal*
* Šablon:Librivox book
# Čovjek u futroli

*Za ostale upotrebe, pogledajte Čovjek u futroli (razvrstavanje).*
Spomenik Belikovu, liku iz novele, podignut ispred Čehovljeve gimnazije u ruskom gradu Taganrogu.
Čovjek u futroli (ruski: Человек в футляре) je novela ruskog književnika Antona Čehova objavljena 1898. godine, a koja se smatra jednim od njegovih najpoznatijih djela. Narator je Burkin, gimnazijski profesor koji prilikom lova svojim kolegama prepričava slučaj Belikova, svojeg kolege koga je karakterizirala paranoja, inzistiranje na propisima i strah od vanjskog svijeta, uslijed koga je nosio kaput i kaljače i po najtoplijem vremenu.

Novela, koja je bila inspirirana ličnostima iz Čehovljevog gimnazijskog života, je postigla veliki uspjeh. U SSSRu je ekranizirana dva puta - kao igrani film 1939. i animirani film 1979. godine.

1959. godine je RTV Zagreb prikazala istoimenu TV dramu.

## Vanjske veze

* Человек в футляре Originalni ruski tekst
* Tekst novele na blogu PTT Screen
# Ogrozd

| Ogrozd
 |
| --- |
|  |
| Naučna klasifikacija
 |
| Carstvo:
 | Plantae  |
| Koljeno:
 | Angiospermae  |
| Razred:
 | Magnoliopsida  |
| Red:
 | Saxifragales  |
| Porodica:
 | Grossulariaceae  |
| Rod:
 | *Ribes*  |
| Vrsta:
 | R. uva-crispa  |
| Dvojni naziv
 |
| Ribes uva-crispa Carl Linne |

**Ogrozd** (*Ribes uva-crispa*) grm je srednjeg rasta s trnovitim granama.

## Opis

Plodovi su veći od bobica ribiza, zelenkastožute ili ružičaste boje. Kožica bobica pokrivena je finim dlačicama, a ima i sorti s glatkom kožicom. Okus je slatkokiselkast.

## Proizvodi od ogrozda

Plodovi ogrozda
Prerađuje se u kompot, džem ili žele.

## Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak o temi: **Ribes uva-crispa** |
# Fenotip

**Fenotip** je skup svih osobina jednog organizma koje su nastale zajedničkim delovanjem genotipa i uslova sredine u kojima se dati organizam razvija. Pojam fenotipa uveo je Johannsen, 1909. g.

Fenotip se osim u širem smislu može posmatrati, slično kao i genotip, i u užem smislu, kao jedna osobina koju određuje neki genotip.

fenotipske osobine se najgrublje mogu podeliti na:

* kvalitativne i
* kvantitativne.

## Reference

## Vanjske veze

* BioNet škola Arhivirano 2008-10-06 na Wayback Machine-u
# Polimorfizam

**Polimorfizam** je termin koji potiče od grčkih reči *πολυ* (mnogo) i *μορφία* (oblik) i može se odnositi na:

* Polimorfizam (hemija), sposobnost čvrste supstance istog sastava da postoji u više različitih kristalnih oblika.
* Polimorfizam (biologija), postojanje višestrukih alela nekog gena u okviru populacije
* Polimorfizam (biofizika), osobina amfifila zbog čega nastaju razne agregacije lipida
* Polimorfizam (računarstvo), polimorfizam u objektno-orijentisanom programiranju
# Niigata

| Niigata 新潟
 |
| --- |
|  |
|  Zastava
 |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Japan
 |
| Prefektura
 | Niigata
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo (2005) | 813.780
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Vremenska zona
 | UTC+9
 |
| NiigataNiigata (Japana)
 |

**Niigata** (新潟) je grad u Japanu u prefekturi Niigata. Prema popisu stanovništva iz 2005. u gradu je živelo 813.780 stanovnika.

## Geografija

Položaj grada u prefekturi Niigata
## Stanovništvo

Prema podacima sa popisa, u gradu je 2005. godiine živelo 813.780 stanovnika.

Kretanja broja stanovnika
| 1995. | 2000. | 2005.
 |
| --- | --- | --- |
| 796.456
 | 808.969
 | 813.780
 |

## Vanjske veze
# Prefektura Shizuoka

Lokacija prefekture Šizuoka
Pogled na planinu Fuji
**Šizuoka** (Japanski:静岡県; *Shizuoka-ken*) je prefektura u Japanu koja se nalazi u regionu Čibu na ostrvu Honšu. Glavni grad je Šizuoka.

Poznata je po proizvodnji zelenoga čaja.

## Gradovi

Prefektura Shizuoka ima 23 grada:

|  |  |
| --- | --- |
| * Atami
* Fuji
* Fujieda
* Fujinomiya
* Fukuroi
* Gotenba
* Hamamatsu
* Itō
* Iwata
* Izu
* Izunokuni
* Kakegawa
 | * Kikugawa
* Kosai
* Makinohara
* Mishima
* Numazu
* Omaezaki
* Shimada
* Shimoda
* Shizuoka (glavni grad)
* Susono
* Yaizu
 |

## Vanjske veze

* Zvanični vebsajt prefekture Šizuoka Arhivirano 2017-11-17 na Wayback Machine-u
# Saitama

| Saitama さいたま
 |
| --- |
|  |
|  |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  Zastava

 |  Grb |

 |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Japan
 |
| Prefektura
 | Saitama
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo (2005) | 1.176.269
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Vremenska zona
 | UTC+9
 |
| SaitamaSaitama (Japana)
 |

**Saitama** (さいたま) je grad u Japanu u prefekturi Saitama. Prema popisu stanovništva iz 2005. u gradu je živelo 1.176.269 stanovnika.

## Stanovništvo

Prema podacima sa popisa, u gradu je 2005. godiine živelo 1.176.269 stanovnika.

Kretanja broja stanovnika
| 1995. | 2000. | 2005.
 |
| --- | --- | --- |
| 1.078.545
 | 1.133.300
 | 1.176.269
 |

## Vanjske veze

 *Za ostale upotrebe, pogledajte Saitama (razvrstavanje).*
**Saitama (japanski: さいたま市, *, Saitama-shi*?)** je glavni i najveći grad prefekture Saitama u Japanu. Nalazi se na jugoistoku prefekture. Područje uključuje bivše gradove Urawa, Ōmiya, Yono i Iwatsuki. Predstavlja grad proglašen vladinom uredbom. Nalazi se u Širem području Tokija okoi 15 - 30 kilometara sjeverno od središta Tokija, gdje mnogi njegovi stanovnici putuju poslom.

## Gradovi pobratimi

Saitama ima šest gradova pobratima.

* Toluca, Meksiko (1979)
* Zhengzhou, Kina (1981)
* Hamilton, Novi Zeland (1984)
* Richmond, Virginia, SAD (1994)
* Nanaimo, Britanska Kolumbija, Kanada (1996)
* Pittsburgh, Pennsylvanija, SAD (1998)

## Reference
# Tegu

| Tegu 대구
 |
| --- |
|  Panorama Tegua |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Južna Koreja
 |
| Pokrajina
 | Autonomni grad (Severni Kjonsan)
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo
 | 2.512.604 (2009) |
| Gustina stanovništva
 | 2.837 st./km²
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Nadmorska visina
 | 41 m
 |
| Površina
 | 885,62 km²
 |
|  TeguTegu na karti Južne Koreje
 |

**Tegu** (kor. 대구) je sa 2.512.604 stanovnika (2009) četvrti po veličini grad Južne Koreje. Nalazi se na jugoistoku zemlje i regionalni je administrativni, privredni i kulturni centar. Tegu je glavni grad korejanske provincije Severni Kjonsan, ali joj sam ne pripada, već ima status autonomnog grada.

## Prirodne odlike

Grad se nalazi u basenu okruženom niskim planinama, na reci Geumho koja čini severnu i istočnu granicu grada. Klima je vlažna suptropska. Položaj grada među planinama utiče na to da se iznad grada zadržava vlažan i topao vazduh tokom leta, i hladan vazduh tokom zime. Kiše ima dosta u leto, dok je ostatak godine vreme uglavnom sunčano.

Površina Tegua je 885,62 km². Najviša tačka je na oko 600 metara u brdima, a najniža pored reke, na oko 50 metara nadmorske visine.

## Historija

Od 1392. do 1910, za vreme Korejskog carstva, Tegu je bio glavni grad provincije Kjonsan, koja je 1896. podeljena na više delova. Koreja je od 1910. do 1945. bila posed Japanskog carstva. Japanci su ovaj grad zvali *Taikju* (大邱). Posle Korejskog rata grad je rastao eksplozivno. Broj stanovnika porastao je više od deset puta.

## Industrija

Tegu je poznat kao jedan od centara industrije Južne Koreje. Najvažnije su: tekstilna (modna), metalska i mašinska.

### Transport

Tegu ima dve podzemne linije teškog metroa, dok je treća nadzemna linija na stubovima u izgradnji.

U gradu se nalazi Međunarodni aerodrom Tegu (oznaka *TAE*).

## Sport

Grad Tegu je organizator Svetskog prvenstva u atletici 2011, na stadionu koji je bio domaćin mečeva na Prvenstvu sveta u fudbalu 2002. i Letnjoj univerzijadi 2003.

## Gradovi pobratimi

* **Atlanta**, Sjedinjene Američke Države (od 1981)
* **Almati**, Kazahstan (od 1990)
* **Ćingdao**, Narodna Republika Kina (od 1993)
* **Minas Žerais**, Brazil (od 1994)
* **Hirošima**, Japan (od 1997)
* **Sankt Peterburg**, Rusija (od 1997)
* **Milano**, Italija (od 1998)
* **Plovdiv**, Bugarska (od 2002)

## Vanjske veze

* Gradske vlasti grada Tegu Arhivirano 2012-05-11 na Wayback Machine-u (en, kor, kin, jap)
# Prefektura Mijagi

Lokacija prefekture Mijagi
**Mijagi** (Japanski:宮城県; *Miyagi-ken*) je prefektura u Japanu koja se nalazi u regionu Tohoku na ostrvu Honšu. Glavni grad je Sendaj.

## Vanjske veze

* Zvanični vebsajt prefekture MijagiArhivirano 2011-03-03 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak o temi: **Miyagi prefecture** |