Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Volodimir Zelenskij

| Volodimir Zelenskij  Володимир Зеленський |
| --- |
| Zelenskij u martu 2023. |
|  |
| izabrani predsjednik Ukrajine |
| **Preuzima dužnost** 31. maj 2019 |
| Premijer | Volodimir Grojsman |
| Succeeding | Petro Porošenko |
|  |
| Lični detalji |
| Rođenje | Volodimir Oleksandrovič Zelenskij 25. januara 1978.  (1978-01-25) Krivij Rih, Ukrajinska SSR, SSSR |
| Politička stranka | Sluga naroda |
| Supružnik/ci | Olena Kijaško (v. 2003) |
| Djeca | 2 |
| Obrazovanje | Kijevski nacionalni ekonomski univerzitet (odjel u Krivijem Riju) |

**Volodimir Oleksandrovič Zelenskij** (ukrajinski: Володимир Олександрович Зеленський; rođen 25. januara 1978) ukrajinski je političar, glumac, komičar, scenarist i filmski producent koji je na izborima 2019. izabran za predsjednika Ukrajine.

Pre nego što je započeo političku karijeru, Zelenskij je stekao popularnost u Ukrajini i Rusiji zahvaljujući ulogama u mnogim filmovima i TV-serijama. Godine 2015. glumio je u humorističkoj TV-seriji *Sluga naroda*, gdje je utjelovio skromnog učitelja koji pod parolom borbe protiv korupcije postaje predsjednik Ukrajine. Serija je postigla veliku popularnost u Ukrajini. U proljeće 2018. Zelenskij je osnovao istoimenu političku stranku.

Zelenskij, koji je 2014. podržavao Euromajdan i čiju je kandidaturu podržao prozapadni oligarh Igor Kolomoskoj, obećao je po pitanju vanjske politike kontinuitet s dosadašnjom politikom ulaska u EU i NATO, borbu za povratak anektiranog Krima od Rusije, kao i odmetnutih proruskih područja na istoku zemlje. Vodio je znatno umjereniju politiku od dotadašnjeg predsjednika Petra Porošenka. Stoga je kritizirao politiku derusizacije – zabranu ruskih filmova i TV-serija te zabranu upotrebe ruskog jezika. Na toj politici inzistirala je euromajdanska vlast.

Godine 2019. kandidirao se na predsjedničkim izborima. Glavno uporište imao je u centralnim, južnim i istočnim (tradicionalno proruskim) dijelovima Ukrajine. Pobijedio je Porošenka s otprilike 70% glasova.

## Povezano

* Predsjednički izbori u Ukrajini 2019.

## Vanjske veze

* Volodimir Zelenskij na sajtu IMDb
# Oleksandr Turčinov

| Oleksandr Turčinov
 |
| --- |
|  |
|

---

5. Predsjednik Ukrajine
 |
| Mandat 22. veljače 2014. – 7. lipnja 2014.
 |
| Prethodnik
 | Viktor Janukovič
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 31. ožujka 1964. Dnjepropetrovsk, Dnjipropetrovska oblast, Ukrajina
 |
| Politička stranka
 | Blok Julije Timošenko
 |
| Supružnik
 | Hanna Volodymyrivna
 |
| Vjera
 | ukrajinski baptist
 |
|

---

Potpis
 |
|  |

**Oleksandr Turčinov** (ukr. **Олександр Турчинов**, Oleksandr Turčynov); rođen 31. ožujka 1964. u Dnjipropetrovsku; je ukrajinski političar, redatelj, ekonomist i peti (privremeni) Predsjednik Ukrajine, koji je na dužnosti bio od 22. veljače do 7. lipnja 2014. godine. Političku karijeru je započeo u sovjetskom Komsomolu, a u prvim godinama ukrajinske nezavisnosti nastavio pod pokroviteljstvom predsjednika Leonida Kučme, da bi 2000-ih bio blizak suradnik Julije Timošenko i jedan od vođa stranke Batkivščina. Nakon Narančaste revolucije je nakratko bio prvi civilni direktor Službe bezbjednosti Ukrajine. Godine 2010. je nakratko vršio dužnost premijera prije dolaska na vlast pro-ruskog bloka na čelu s predsjednikom Viktorom Janukovičom. Kada su prilikom kulminacije evromajdanskih protesta demonstranti preuzelu kontrolu nad Vrhovnom radom, Turčinov je imenovan njenim predsjednikom, a nakon Janukovičevog bijega je proglašen v.d. predsjednika. U proljeće je, nastojeći suzbiti pro-ruski separatistički pokret na istoku Ukrajine, naredio pokretanje "antiterorističke operacije" koja je prerasla u oružani sukob. Mjesto predsjednika je predao Petru Porošenku izabranom u maju iste godine. Od decembra 2014. se nalazi na mjestu čelnika Savjeta nacionalne bezbjednosti i obrane Ukrajine.

## Povezano

* Pavlo Šeremeta
* Jevhen Nyščuk

## Vanjske veze

* Službene stranice stranke Batkivščina (Domovina) Arhivirano 2014-04-27 na Wayback Machine-u
# Donbas

Pojednostavljena karta Donbasa (žuto obojano) na karti Ukrajine.
**Donbas** (ukrajinski: Донбас, ruski: Донбасс), ili **Donjecki basen** (ukrajinski: Донецький басейн, ruski: Донецкий бассейн), ili **Donjecki kraj** (ukrajinski: Донецький край, ruski: Донецкий край), je područje u Ukrajini.

Riječ *Donbas* se često koristi u povijesnom, kulturnom i gospodarskom spektru. Donbas je imao veliku važnost za vrijeme Ruskoga Carstva, Sovjetskog Saveza i danas Ukrajine. Nalazi se na prostoru Donečke i Luhanske oblasti. Mali dio Donbasa se rasprostire i u jugozapadnoj Rusiji.

Prvi grad u regiji Donbasa, bio je Slovjansk utemeljen 1676. godine. Godine 1721., pronađena su ogromna nalazišta ugljena. Tada je počeo i veliki gospodarski razvoj tog područja. Za vrijeme Oktobarske revolucije i Ruskoga građanskog rata ovdje su vođene velike borbe između ruske Bijele garde i boljševika. Donbas je bio meta Hitlera i nacista za vrijeme Drugog svjetskog rata, prije svega zbog energenta i ruda za vojnu mašineriju.

Stanovništvo Donbasa čini oko 55% Ukrajinaca, a ostali su uglavnom ruske narodnosti i jako biračko tijelo prorusko usmjerenih političara Ukrajine (npr. Viktora Janukoviča). Ekonomski je najbogatiji dio Ukrajine. Najvažniji gradovi Donbasa su: Donjeck i Lugansk.

Nogometni stadion Šahtara iz Donjecka zove se Donbas Arena.
# Viktor Juščenko

|  |
| --- |
| Viktor Andrijovič Juščenko Віктор Андрійович Ющенко |
|
 |
| Mandat(i) |
| Predsjednik Ukrajine
 |
| Biografija |
| Datum rođenja
 | 23. 2. 1954
 |
| Mesto rođenja
 | Horuživka, Ukrajina
 |
| Politička partija
 | Blok Naša Ukrajina–Narodna Samoodbrona
 |
| Potpis
 |  |
| uredi  |

**Viktor Andrijovič Juščenko** (ukrajinski: Віктор Андрійович Ющенко) (23.2. 1954. -) je bio predsjednik Ukrajine između 2005 i 2010. godine.

Kao neslužbeni vođa koalicije ukrajinskih opozicijskih stranaka, bio je jedan od glavnih kandidata na predsjedničkim izborima održanim u oktobru i novembru 2004. Izbore je prvo nominalno dobio kandidat proruske vlade Viktor Janukovič, ali su Juščenko i njegove pristaše to odbile priznati. Nakon serije uličnih protesta, Vrhovni sud Ukrajine je odlučio, navodeći sumnje u masovnu izbornu prevaru, da se sporni drugi krug izbora održi, te ga je Juščenko glatko dobio i preuzeo mandat koji i danas obavlja. Taj prevrat je poznat pod nazivom Narančasta revolucija. Međutim, sukobi unutar nekadašnjeg opozicionog odnosno prozapadnog bloka (Juščenka i Julije Timošenko) doveli su kasnije do krize u državi i raspisivanja parlamentarnih izbora. Posle stvaranja nove vlade na čelu sa proruskim Viktorom Janukovičom početkom 2007. godine, Juščenko je izdao ukaz o raspuštanju parlamenta koji je nova vlada proglasila neustavnim što je dovelo do stvaranje velike političke krize u Ukrajini. Kriza je rešena novim izborima, posle kojih je premijerom postala Timošenko. Međutim, razmirice su se nastavile, a Juščenko s vremenom sve veću nepopularnost. Godine 2008. je optužen da je slao oružje Gruziji za vreme rata u Južnoj Osetiji. Na predsedničkim izborima 2010. je eliminiran u prvom krugu postigavši historijski najlošiji izborni rezultat za aktualnog predsednika bilo koje države , a potom dvije godine kasnije na parlamentarnim izborima njegova stranka je osvojila samo 1.11 % glasova. Kombinacija duga stranke u visini od 10 miliona dolara i loših izbornih rezultata je rezultirala borbom unutar stranke tako da je Viktor Juščenko prvo iz njeg izbačen i potom ponovno primljen u nju.

## Reference

## Vanjske veze

* Viktor Yushchenko Personal site My Ukraine Arhivirano 2006-04-24 na Wayback Machine-u
* Official site of the President of Ukraine
* TAK! Arhivirano 2007-04-30 na Wayback Machine-u (official presidential campaign website)
* Orange Revolution
* Verbatim Account of the Inaugural Ceremony, January 23, 2005 - official site of the parliament

Vijesti i članci
* BBC News profile
* *Who poisoned Viktor Yushchenko?* Arhivirano 2008-07-24 na Wayback Machine-u (from the Times Online)
* *Approval of Yekhanurov: The Price of the Deal* Arhivirano 2006-03-06 na Wayback Machine-u (Ukrayinska Pravda's critical article on the agreement between Yushchenko and Yanukovych; September 2005)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:  **Valerij Pustovoitenko**  |  **Premijer Ukrajine**  1999–2001
 | Slijedi:  **Anatolij Kinah**  |
| Prethodi:  **Leonid Kučma**  |  **Predsjednik Ukrajine**  2005–2010
 | Slijedi:  **Viktor Janukovič**  |
# Viktor Janukovič

Viktor Janukovič
**Viktor Fedorovič Janukovič** (ukrajinski: Віктор Федорович Янукович; ruski: Виктор Федорович Янукович), (9. 7. 1950. –) je ukrajinski političar, najpoznatiji kao vođa Partije Regija, koja je krajem 2000-ih i početkom 2010-ih bila najjača politička stranka u Ukrajini.

Janukovič je bio premijer Ukrajine od 21. 11. 2002. do 31. 12. 2004. te od 4. 8. 2006. do 18. 12. 2007. godine. Bio je guverner Donjecke oblasti od 1997. do 2002. Poražen je predsjedničkim izborima 2004 na kojima je, zahvaljujući Narančastoj revoluciji, pobijedio Viktor Juščenko, ali je pobijedio na predsjedničkim izborima 2010, na kojima je porazio premijerku Juliju Timošenko. Njegova odluka da u novembru 2013. prekine proces priključenja Ukrajine Evropskoj uniji je doveo do masovnih Evromajdanskih protesta, koji su tokom nekoliko mjeseci postali sve nasilniji i kulminirali 22. februara njegovim nasilnim svrgavanjem, poslije koga je Janukovič utočište pronašao u Rusiji. Janukovičevu smjenu je dio ukrajinskog stanovništva, prije svega u istočnim oblastima, protumačio kao puč te se ona koristila kao jedan od povoda za separatističku pobunu koja će eskalirati u oružani sukob.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:  **Anatolij Kinah**  |  **Premijer Ukrajine**  2002–2005
 | Slijedi:  **Mikola Azarov**  |
| Prethodi:  **Jurij Jehanurov**  |  **Premijer Ukrajine**  2006–2007
 | Slijedi:  **Julia Tymošenko**  |
| Prethodi:  **Viktor Juščenko**  |  **Predsjednik Ukrajine**  2010-2014
 | Slijedi:  **Oleksandr Turčinov (v.d.)**  |

## Vanjske veze

* ya2006: Viktor Yanukovych Personal Information Server Arhivirano 2006-08-08 na Wayback Machine-u (prethodno poznat kao ya2004)
* *Lutsenko Confirms the Forgery in the Yanukovych's Aquitition Case* Arhivirano 2008-01-21 na Wayback Machine-u (`ru`)
# Mikola Azarov

|  |
| --- |
| Mikola Azarov Микола Азаров |
|
 |
|

---

premijer Ukrajine
 |
| **Na dužnosti** 11. mart 2010. – 28. januar 2014
 |
| Predsjednik
 | Viktor Janukovič
 |
| Zamjenik
 | Andrii Kliujev
 |
| Prethodnik
 | Oleksandr Turčinov (v.d.) |
| **Na dužnosti** 5. janzar 2005. – 25. januar 2005 v.d. |
| Predsjednik
 | Leonid Kučma
 |
| Prethodnik
 | Viktor Janukovič
 |
| Nasljednik
 | Yulia Timošenko
 |
| **Na dužnosti** 7. decembar 2004. – 28. decembar 2004 v.d. |
| Predsjednik
 | Leonid Kučma
 |
| Prethodnik
 | Viktor Janukovič
 |
| Nasljednik
 | Viktor Janukovič
 |
|

---

 |
| Rođen/a
 | 17. decembra 1947.  (1947-12-17) Kaluga, SSSR (danas Rusija) |
| Politička stranka
 | Partija regiona
 |
| Alma mater
 | Lomonosovski moskovski državni univerzitet
 |
| Website
 | Službeni website
 |

**Mikola Janovič Azarov** (ukrajinski: Микола Янович Азаров, *Mykola Yanovych Azarov*; rođen kao *Nikolaj Janovič Pahlo* (ruski: Николай Янович Пахло) 17. decembra 1947.) je ukrajinski političar koji se od 11. marta 2010. do 28. januara 2014 nalazio na mjestu premijera Ukrajine. Od 2002- do 2005. je bio prvi potpredsjednik vlade i ministar financija, isto kao i od 2006. do 2007. Krajem 2004. i početkom 2005. je u dva navrata kraće vrijeme služio kao v.d. premijera. Nakon pobjede Viktora Janukoviča na predsjedničkim izborima 2010, Azarov je naslijedio Janukoviča koa vođa Partije regiona, te je imenovan za premijera u martu 2010.

## Izvori

## Vanjske veze

* Official website
* „Official biography”. Pristupljeno 11. 09. 2006.
* CLAN of Yanukovich: AZAROV

| Političke funkcije
 |
| --- |
| Prethodi: **Viktor Janukovič** | **Premijer Ukrajine v.d.** 2004
 | Slijedi: **Viktor Janukovič** |
| **Premijer Ukrajine v.d.** 2005
 | Slijedi: **Julija Timošenko** |
| Prethodi: **Stanislav Staševskij** | **zamjenik premijera Ukrajine** 2006–2007
 | Slijedi: **Oleksandr Turčinov** |
| Prethodi: **Viktor Pinzenik** | **Ministar financija** 2006–2007
 | Slijedi: **Viktor Pinzenik** |
| Prethodi: **Oleksandr Turčinov v.d.** | **Premijer Ukrajine** 2010–
 | **Trenutno na položaju** |
| Stranačke/partijske dužnosti
 |
| **Nova titula** | **Vođa Partije regiona** 2001
 | Slijedi: **Volodimir Semjnoženko** |
| Prethodi: **Viktor Janukovič** | **Vođa Partije regiona** 2010–
 | **Trenutno na položaju** |
# Putinizam

**Putinizam** može označavati:

* Službena politika Rusije pod vlašću predsjednika Vladimira Putina, odnosno ideologija temeljena na njoj;
* Najpoznatije izjave Vladimira Putina (v. Imidž Vladimira Putina u javnosti)
# Partija regiona

| **Partija regionaukrajinski: Партія регіонів ruski: Партия регионов |
| --- |
|  |
|  |
| Lider
 | Mikola Azarov
 |
| Počasni predsednik
 | Viktor Janukovič
 |
|  |
|  |
| Osnovana
 | 26. oktobar 1997.
 |
| Sedište
 | Kijev
 |
| Država
 |  Ukrajina
 |
| Mladi ogranak
 | Mladi regioni
 |
|  |
| Ideologija
 | Regionalizam, Rusofilstvo,
 |
| Verhovna rada
 |

194 / 450
 |
|  |
| Međunarodno članstvo
 | nema
 |
| Boje
 | plava
 |
| internet stranica
 |

**Partija regiona** (ukrajinski: Партія регіонів; ruski: Партия регионов) je politička partija u Ukrajini koja je osnovana 26. oktobra 1997. pod imenom „Partija regionalne obnove Ukrajine“. Ova partija je 2001. reformisana, kada joj se priključilo još nekoliko manjih partija. U periodu od osnivanja pa do 2001, prema tvrdnjama partijskih funkcionera, broj članova stranke je narastao sa 30.000 na 500.000.

Partija regiona tvrdi da se zalaže za odbranu prava ruske manjine u Ukrajini, kao i govornika ruskog jezika. Na predsedničkim izborima 1999. stranka je podržala Leonida Kučmu, a na parlamentarnim izborima 2002. bila je deo provladine koalicije „Za jedinstvenu Ukrajinu“. Trenutni lider Partije regiona je premijer Ukrajine Mikola Azarov.

Partija regiona ima najveću podršku u istorijskoj regiji Novorusija, odnosno u istočnom i jugoistočnom delu Ukrajine. Stranka tvrdi da u istočnoj Donječkoj oblasti ima preko 700.000 članova.

Partija je 2005. potpisala sporazum o saradnji sa ruskom političkom partijom Jedinstvena Rusija.

## Povezano

* Viktor Janukovič

## Reference

## Vanjske veze

* Zvanična stranica Arhivirano 2008-07-09 na Wayback Machine-u
* (`ru`) Zvanična stranica omladinskog ogranka partije Arhivirano 2013-12-04 na Wayback Machine-u
# Referendum o statusu Krima

| Referendum o statusu Krima Рефере́ндум о ста́тусе Кры́ма |
| --- |
| Karta KrimaKarta Krima |
|  |
| **Država** |  Ukrajina Autonomna republika Krim
 |

**Referendum o statusu Krima** (ruski: *Рефере́ндум о ста́тусе Кры́ма*, ukrajinski: *Референдум про статус Криму*) održan je 16. marta 2014. godine sa ciljem da se donese odluka o daljoj sudbini dotadašnje Autonomne republike Krim u sklopu Ukrajine.

Referendum je održan nakon masovnih protestnih akcija u Kijevu koje su dovele do pada (i bijega) aktualnog izabranog predsjednika Viktora Janukoviča. Prema preliminarnim rezultatima objavljenim nakon referenduma većina glasača, njih 1 233 002 ili 96.77 % glasala je za otcepljenje od Ukrajine i pripajanje sa Rusijom.

Velika većina Zapadnih zemalja (Evropska Unija, Sjedinjene Američke Države) osuđuje taj referendum i ne priznaje njegove rezultate. S druge strane Rusija ga brani, i poziva se na presedansko pravo koje je na vrlo sličan način izvedeno na Kosovu ili na Falklandima.

## Rezultati

| Referendum o statusu Krima
 |
| --- |
| Da ili ne
 | Glasovi
 | Procenat
 |
|  **Da** | **1 233 002** | **96.77%** |
| Ne
 | 31 997
 | 2.51%
 |
| Važećih glasova
 | 1 274 096
 | 99.29%
 |
| Nevažećih glasova
 | 9097
 | 0.71%
 |
| **Ukupno** | **1 534 815** | **100,00%** |
| Izlaznost
 | 83.1%
 |

## Reference

## Vanjske veze

* Референдум в Крыму Arhivirano 2014-06-06 na Wayback Machine-u (`ru`)
* Neslužbena stranica referendumu, online glasovanje Arhivirano 2020-04-30 na Wayback Machine-u (`ru`) (`en`)
# Separatizam

Karta koja prikazuje različite separatističke pokrete na području današnje Evrope.
**Separatizam** je izraz koji u najširem smislu označava nastojanje da se određena društvena grupa, u pravilu ona kojoj pripadaju njegovi zagovornici, odvoji (separira) od drugih društvenih grupa na osnovu različitih kriterija kao što su spol, rasa, religija, etnicitet ili nacionalnost, a što može uključivati odvojenost unutar jednog te istog političkog entiteta (države) kroz različite oblike institucionalne segregacije, ali i nastojanje da se stvori novi, odvojeni entitet kroz secesiju (otcjepljenje) u nezavisnu suverenu državu ili različite oblike devolucije ili složene države. Separatizam se najčešće vezuje uz ideologiju nacionalizma, odnosno nastojanje da se stvori nacionalna država otcjepljenjem nekog područja iz višenacionalne države ili njegovim pripajanjem matičnoj državi. Takva nastojanja su u nekoliko prethodnih vijekova bila uzrokom brojnih oružanih sukoba, kako unutar jedne, tako i između više država, te su u značajnoj mjeri pridonijeli nestanku velikih carstva i raspadu višenacionalnih zemalja kao što su Jugoslavija, SSSR i Čehoslovačka.

## Povezano

* Popis aktivnih separatističkih pokreta
	+ Popis aktivnih separatističkih pokreta u Evropi
* Politika identiteta
* Autonomaštvo
* Podjela Indije
* Separatistički feminizam
# Oružane snage Rusije

| Oružane snage Rusije *Вооружённые силы Российской Федерации* |
| --- |
|  Ablem Oružanih snaga Ruske Federacije
 |
| Utemeljena
 | 7. svibnja 1992.
 |
| Grane
 |  Ratno zrakoplovstvo
 Kopnena vojska
 Ratna mornarica
 Strateške raketne snage
 Svemirske obrambene snage
 Zračnodesantne snage

 |
| Vodstvo
 |
| Ministar obrane
 | Antolij Serdjukov
 |
| Minimalna starost
 | 18 godina
 |

**Oružane snage Ruske Federacije** (rus. Вооружённые силы Российской Федерации) su vojna komponenta Ruske Federacije. Utemeljene su 7. svibnja 1992. odredbom koju je potpisao prvi ruski predsjednik Boris Jeljcin o osnivanju ministarstva obrane i stavljanjem pod rusku kontrolu bivšu vojsku SSSR-a na teritoriju RSFSR-a. Vrhovni zapovjednik oružanih snaga je predsjednik Rusije. Iako su oružane snage osnovane 1992., ruska vojna povijest datira iz davne Kijevske Rus'.

Sastoje se od kopnene vojske, mornarice i zrakoplovstva, a uz te tri glavne grane postoje i neovisne specijalizirane snage za strateške nuklearne rakete, svemirske obrambene snage i zračnodesantne snage.

Broj vojnika i postrojbi određuje predsjednik Rusije. Godine 2010. prema procjenama Međunarodnog instituta za strateške studije *(eng. International Institute for Strategic Studies, skraćeno IISS)* Oružane snage Rusije broje 1.027.000 aktivnog vojnog osoblja i oko 20 milijuna u rezervi (uglavnom bivši ročnici), ali u tijeku je smanjenje broja aktivnog osoblja. Prema SIPRI-ju *(eng. Stockholm International Peace Research Institute)*, ruski godišnji vojni proračun iznosi oko 90,7 milijardi američkih dolara u 2014. čime je treći u svijetu (prve su SAD sa 682,3 milijarde).

## Reference

## Vanjske veze

* Ministarstvo obrane Ruske Federacije - Službena stranica
# Zaporiška oblast

| Zaporiška oblast |
| --- |
| Запорізька область |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |
| **Država** |  Ukrajina
 |
| **Službeni jezik** | ukrajinski, ruski
 |
| **Sjedište oblasti** | Zaporožje
 |
|  |
| **Površina** | 27.180 km²
 |
|  |
| **Stanovništvo** | 1.877.200
 |
| **Gustoća stanovništva** | 71 st./km²
 |
|  |
| **Datum osnivanja** | 10. siječnja 1939.
 |
| Administrativna podjela oblasti
 |
| **Rajona** | 20
 |
| **Gradovi** | 5
 |
| **Gradova ukupno** | 14
 |
| **Mali gradova** | 23
 |
| **Naselja** | 920
 |
| **Službena stranica** | www.zoda.gov.ua
 |
| Karta
 |
|  Zaporiška oblast na administrativnoj podjeli Ukrajine  |

**Zaporiška oblast** (ukrajinski:*Запорізька область*, ruski: *Запорожская область*) je administrativna oblast koja se nalazi se u jugoistočnoj Ukrajini. Upravno središte oblasti je grad Zaporožje.

## Geografija

Zaporiška oblast ima ukupnu površinu 27.180 km2 te je deveta po veličini ukrajinska oblast, u njoj živi 1.877.200 stanovnika te je i prema broju stanovnika deveta po veličini. Nalazi se između rijeke Dnjepar i Azovskoga mora.

Zaporiška oblast graniči sa Dnjipropetrovskom oblasti na sjeveru i sjeverozapad, sa Hersonskom oblasti na jugozapadu i sa Donečkom oblasti na istoku.

## Stanovništvo

Ukrajinci su najbrojniji narod u oblasti i ima ih 1.364.100 (70,8%), od ostalih manjina najbrojniji su Rusi kojim ima 476.700 (27,7 %), zatim Bugari kojih ima 27.700 (1,4 %) i Bjelorusi kojih ima 12.700 (0,7 %) te ostali manje brojni narodi.

## Administrativna podjela

Zaporiška oblast dijeli sa na 20 rajona, i 14 gradova od kojih njih pet ima viši administrativni stupanj, također oblast ima i 23 malih gradova i 920 naselja.

## Izvor

## Vanjske veze

* Službena stranica oblasti

### Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala o temi: **Zaporiška oblast** |
# Oružane snage Ukrajine

**Oružane snage Ukrajine** (ukrajinski: Збройні сили України) je oružana formacija Ukrajine. Zvanično je stvorena 6. decembra 1991. godine. Rodovi Oružanih snaga Ukrajine su: Kopnena vojska Ukrajine, Vazduhoplovne sile Ukrajine i Mornarica vojske Ukrajine.

## Kopnena vojska

Zastava KVU
Kopnena vojska Ukrajine je formirana u Oružanim snagama Ukrajine na osnovu Uredbe Predsednika Ukrajine u skladu sa članom 4. Zakona Ukrajine "o Oružanim snagama Ukrajine" u 1996.

Kopnena vojska Ukrajine je glavni nosilac borbene snage i odbrane nezavisne ukrajinske države.
Kopnene trupe ukupno broje 74379 lica (osam mehanizovanih brigada, dve oklopne brigade, dve aeromobilne brigade, jedna vazduhoplovno-desantna brigada, tri artiljerijske brigade, jedna raketna brigada i jedinice za podršku i održavanje).

## Vazduhoplovne sile Ukrajine

Zastava VSU
Vazduhoplovne sile Ukrajine - jedan od glavnih nosilaca borbenog potencijala oružanih snaga Ukrajine na nebu. VSU broje 47900 lica.
# Kontranapad

Njemački kontranapad na savezničke položaje u Francuskoj, neposredno pred zatvaranje džepa kod Falaisea, ljeto 1944.
**Kontranapad** je izaz koji u vojnoj taktici označava napad koji se izvodi neposredno iza ili u toku neprijateljskog napada. Cilj kontranapada je neprijatelju poremetiti planove ili mu oduzeti prednost koju je stakao dotadašnjim napadom.

## Povezano

* Kontraofanziva

## Literatura

* Bruce Schneier (2003). *Beyond Fear*. Springer. str. 173–175. ISBN 0387026207.
* Glover S. Johns (2002). *The Clay Pigeons of St. Lo*. Stackpole Books. str. 174–175. ISBN 0811726045.