Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Geografija Kuvajta

Satelitska snimka Kuvajta
**Kuvajt** se nalazi u Jugozapadnoj Aziji, između Perzijskog zaljeva na zapadu i Iraka i Saudijske Arabije na istoku. Kroz brojne vjekove, Kuvajt je bio trgovačko središte. Do veće međunarodne važnosti dolazi nakon Drugog svjetskog rata, uglavnom zbog svog strateškog položaja na sjeveru Perzijskog zaljeva i prihoda od nafte.

Kuvajt ima 195 km dugu obalu u Perzijskom zaljevu. Unutar svog teritorija ima devet otoka, od kojih su dva, Bubijan (najveći) i Varbah naseljeni, dok su ostali uglavnom nenaseljeni ali su strateški važni. Zbog Zaljevskog rata, mnogi su ljudi napustili svoje domove na otocima, kao što je Failaka i od se tada nisu se vratili nazad.

Najznačajnija geografska značajka Kuvajta je Kuvajtski zaljev. Zaljev ima obalu dugu oko četrdeset milja, što pruža prirodnu zaštitu luci i čini gotovo pola obale zemlje.

Na jugu i zapadu, Kuvajt dijeli dugu granicu od 250 km sa Saudijskom Arabijom. Ugovorom iz Al Ukaira 1922. osnovana je Saudijsko-Kuvajtska neutralna zona veličine 5700 četvornih kilometara. Godine 1966. Kuvajt i Saudijska Arabija pristali su podijeliti neutralnu zonu. Granica između Kuvajta i Iraka je dugo sporna. Pod vodstvom Ujedinjenih naroda i temeljem Rezolucijom Vijeća sigurnosti (UN) 687, nakon obnove kuvajtskog suvereniteta 1991., Komisija UN-a preuzela je definiranje granice na temelju onih koje su dogovorene 1963. Granica je konačno usvojena 1992., ali Irak odbija prihvatiti zaključke Povjerenstva.

Kuvajt ima polupustinjsku klimu, te veliku razliku između temperatura zimi i ljeti. Kiša u državi varira od 75 do 150 milimetara godišnje. Stvarna količina oborina je u rasponu od 120 milimetara godišnje do čak 600 milimetara. U ljetnim mjesecima prosječne dnevne temperature su jako visoke i kreću se od 42 do 48°C. Najveća ikad zabilježena temperatura u Kuvajtu je 53,8°C u Sulaibiji 31. 7. 2012., a najniža temperatura ikad zabilježena je -6.1°C iz januara 1964.

## Površina i granice

Kuvajtska pustinja tokom pješčane oluje
Površina

\* Ukupno: 17.818 km²
\* Zemljište: 17.818 km²
\* Voda: 0 km²
Površina-usporedba

Nešto manje od Slovenije
Kopnene granice

\* Ukupno: 462 km
\* Granične države: Irak 240 km, Saudijska Arabija 222 km
Obala

499 km
Visinska razlika

\* Najniža točka: Perzijski zaljev 0 m
\* Najviša točka: Mutla 306 m
## Resursi i korištenje zemljišta

prirodni resursi

nafta, ribe, škampi, plin
korištenja zemljišta

\* oranice: 0,62%
\* trajni nasadi: 0,28%
\* ostalo: 99,10% (2011.)
Navodnjavano zemljište

88 km² (2011)
Ukupni obnovljivi izvori vode

0,02 km 3 (2011.)
## Reference

* Ovaj članak sadrži materijal iz javne domene web stranica ili dokumenata Library of Congress Country Studies.
* Ovaj članak sadrži materijal iz javne domene web stranica ili dokumenata CIA World Factbook.
# Geografija Nepala

Nepal je kontinentalna država u Himalajima uklještena između Indije i Kine (Tibeta). Geografski pripada Indijskom potkontinentu. Dužina granice sa Kinom je 1236 kilometara, sa Indijom 1690 kilometara.

Nepal ima površinu od 147.181 km². Njegova teritorija je izduženog pravougaonog oblika, širine 145 do 241 kilometara i dužine oko 800 kilometara.

Najveća reka je Ghāghrā (ili Karṇālī) duga 1080 kilometara (deo toka kroz Nepal je dug 507 kilometara).

## Klmatsko-geografske regije

Od juga ka severu :

* Terai je aluvijalna ravnica koja se prostire ka severu Indije.
* Siwalik je oblast planina obraslih prašumama.
* Mali Himalaji (Mahabharat Lek) je planinski lanac čiji vrhovi dostižu 3000 metara.
* Nepalski plato je zona široka 100 kilometara. To je najnaseljenija oblast zemlje.
* Planinski lanac Himalaja, u kome se nalazi 9 vrhova viših od 8000 metara, među kojima 8.848 metara visoki Mount Everest na granici sa Kinom. To je najviša tačka na Zemlji. Pored njih, tu su i više od 100 vrhova viših od 7000 metara. Svi oni čine divovski zid koji odvaja Nepal i Kinu.

Dramatične razlike u nadmorskoj visini utiču na raznovrsnost ekosistema. Uz indijsku granicu prostiru se tropske savane, dalje na sever su zimzelene i listopadne suptropske šume u brdima, šume umerene klime na padinama Himalaja, planinski pašnjaci, i konačno stene i led na najvišim visinama.

## Vanjske veze

* Nepal Encyclopedia Geopolitical category Arhivirano 2009-02-14 na Wayback Machine-u
# Geografija Turske

Topografska mapa Turske
Turska je pretežno brdovita zemlja sa kontinentalnom i planinskom klimom (leta su topla i suva, a zime relativno oštre). Graniči se sa Bugarskom i Grčkom na severozapadu, Gruzijom, Jermenijom i Iranom na istoku, Irakom na jugoistoku i Sirijom na jugu. Izlazi na Crno, Mramorno i Sredozemno more, a izlazi i na dva važnija plovidbena puta, moreuza, Bosfor i Dardaneli.

Panoramski pogled na Pontijske planine u regionu Crnog mora

## Literatura

* Bergougnan, H. (1976) Dispositif des ophiolites nord-est anatoliennes, origine des nappes ophiolitiques et sud-pontiques, jeu de la faille nord-anatolienne. Comptes Rendus Hebdomadaires des Seances de l'Academie des Sciences, Serie D: Sciences Naturelles, 281: 107-110.
* Bozkurt, E. and Satir, M. (2000) The southern Menderes Massif (western Turkey); geochronology and exhumation history. Geological Journal, 35: 285-296.
* Rice, S.P., Robertson, A.H.F. and Ustaömer, T. (2006) Late Cretaceous-Early Cenozoic tectonic evolution of the Eurasian active margin in the Central and Eastern Pontides, northern Turkey. In: Robertson, (Editor), Tectonic Development of the Eastern Mediterranean Region. Geological Society, London, Special Publications, 260, London, 413-445.
* Robertson, A. and Dixon, J.E.D. (1984) Introduction: aspects of the geological evolution of the Eastern Mediterranean. In: Dixon and Robertson (Editors), The Geological Evolution of the Eastern Mediterranean. Geological Society, London, Special Publications, 17, 1-74.
* Ustaömer, T. and Robertson, A. (1997) Tectonic-sedimentary evolution of the north Tethyan margin in the Central Pontides of northern Turkey. In: A.G. Robinson (Editor), Regional and Petroleum Geology of the Black Sea and Surrounding Region. AAPG Memoir, 68, Tulsa, Oklahoma, 255-290.
# Geografija Vijetnama

Karta Vijetnama
Vijetnam sa površinom od 331.688 km² spada u grupu srednje velikih zemalja Jugoistočne Azije. Oko 20% površine čine ravnice, dok je ostatak planinskog (40%) i brežuljkastog karaktera (40%). Sever zemlje se sastoji iz ušća Crvene reke i planinskog područja sa Phan Xi Păngom (sa 3.143 metara nadmorske visine) na severozapadu. Jug zemlje sačinjavaju ravničarski predeli oko ušća Mekonga i planinski delovi oko visoravni Tây Nguyên. Najveće ostrvo koje pripada Vijetnamu je Phú Quốc.

## Klima

Klima je tropska, obeležena čestim monsunima. Na severu je izražen pad temperature između novembra i aprila. Temperature se kreću između 5 i 37 °C, prosek padavina između 1200 i 3000 milimetara, dok je prosečna vlažnost vazduha oko 84%.

## Gradovi

Važniji gradovi su:

* Hà Nội (6,232,940)
* Hồ Chí Minh (6,650,942)
* Cần Thơ (121,000)
* Đà Nẵng (752,493)
* Hải Phòng (1,884,685)
* Nha Trang (350,375)
* Huế (340,000)

## Vanjske veze

* Destinacija Vijetnam Arhivirano 2007-02-17 na Wayback Machine-u
# Mramorno more

| Mramorno more  |
| --- |
| Satelitska fotografija Mramornog mora
 |
| **Lokacija** | Jugozapadna Azija i Jugoistočna Evropa
 |
| **Koordinate** | ﻿ / ﻿ |
| **Vrsta** | rubno more
 |
| **Granična mora** | Crno more, Egejsko more
 |
|  |
| **Površina** | 11.655 km²
 |
| **Zapremina** | 3378 km³
 |
| **Prosječna dubina** | 290 m
 |
| **Najveća dubina** | 1355 m
 |
| **Najveća širina** | 80 km
 |
| **Najveća duljina** | 282 km
 |
|  |
| **Površina sliva** | 30.562 km²
 |
| **Širi sliv** | sredozemni
 |
| **Glavni pritoci** | Granik, Simav
 |
| **Akumulacijski period** | 12 − 19 god.
 |
| **Temperatura** | 9 − 29 °C
 |
| **Salinitet** | 22 ‰
 |
|  |
| **Otoci** | 32
 |
| **Duljina obale** | 928 km
 |
| **Obalne države** |  Turska
 |

Karta Mramornog mora
**Mramorno more** (na turskom, *Marmara Denizi*, na grčkom, *Θάλασσα του Μαρμαρά* ili *Προποντίδα*, *Propontida*) je unutrašnje more između Evrope i Azije i predstavlja dio Evroazijske unutrašnje granice. Ovo more je preko Dardanela povezani sa Egejskim morem, kao i Bosporom (*Carigradski prolaz*) sa Crnim morem.

Voda mu je slana, a od Galipolja do Izmita je dugo 282 km i 80 km široko. U blizini obale je duboko uglavnom samo 50 m, dok je na najdubljim mjestima i više od 1300 m. Površina Mramornog mora iznosi 11.655 km², od čega 182 km² otpada na otoke. Na istoku je Izmirski zaljev a jugoistoku Mudanjski zaljev. Mramorno more dobilo je ime po otoku koji je u njemu i zove se Mramorni otok (u staro vrijeme *Prokonnesos*). Otok je dugačak 21 km i širok 10 km, a površina mu je oko 130 km². Pored poznatog bijelog mramora (otuda i porijeklo imena) na otoku se proizvodi vino, žitarice i masline.

Mramorno more služi i kao regulator količine vode kojom više moćnih rijeka pune Crno more a kroz Mramorno more te vode neprekidno prolaze u Sredozemno. Razina vode u Crnom moru je viši od onog u Egejskom, zbog čega je prisutno neprekidno strujanje pod površinom kroz sustav turskih tjesnaca.

## Veze

* Crno more
* Egejsko more
* Bospor i Dardaneli

## Literatura

* (`en`) Okay, Nilgun; Okay, Aral I. (2002.): *Tectonically induced Quaternary drainage diversion in the northeastern Aegean*, Journal of the Geological Society, br. 159., London: Geological Society, str. 393.-399., ISSN 0016-7649
* (`en`) Lee B.-S.; Bullister J. L.; Murray J. W.; Sonnerup R. E.; ur. Bacon M. P. (2002.): *Anthropogenic chloroﬂuorocarbons in the Black Sea and the Sea of Marmara*, Deep-Sea Research: I. Oceanographic Research Papers, br. 49., Amsterdam: Elsevier, str. 895.–913., DOI:10.1016/S0967-0637(02)00005-5

## Vanjske veze

Sestrinski projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala o temi: **Mramorno more** |
# Levantsko more

Levantsko more
**Levantsko more** je najistočniji dio Sredozemnog mora.

## Geografija

Levantsko more graniči s Turskom na sjeveru, Sirijom, Libanona, Izraelom i pojasom Gaze na istoku, Egiptom i Libijom na jugu, i Egejskim morem na sjeverozapadu. Zapadna granica mora ka otvorenom Mediteranu (koje se naziva i Libijsko more) se definira kao linija od rta Ra al-Hilal u Libiji do ostrva Gavdos, južno od grčkog ostrva Kreta. Najveće ostrvo u Levantskom moru je Kipar. Najveća dubina mora je 4.384 metara i nalazi se kod Plinija Trench, oko 80 km južno od Krete. Prostire se na površini od 320.000 km2.

Sjeverni dio Levantskog more između Kipra i Turske se naziva Cilicija. Također na sjeveru su velike uvale Iskenderskog zaliva (sjeveroistok) i Antalijskog zaliva (sjeverozapad).

## Levantski bazen

Levantski plinski bazen se nalazi unutar Levantskog bazena.

## Ekologija

Granice Levantskog bazena
Suecki kanal je završen 1869. godine i povezuje Levantsko more sa Crvenim morem. Crveno more je veće od Levantskog, tako da kanal služi kao plimni talas koji vodu Crvenog mora preliva u Levantsko more. Velika gorka jezera su hiperslana prirodna jezera i čine dio kanala, blokirali su migraciju vrsta Crvenog mora u Mediteran tokom nekoliko decenija, ali kako se salinitet ovih jezera postepeno izjednačio sa salinitetom Crvenog mora, prepreka za migracije je uklonjena, i biljke i životinje iz Crvenog mora su počele da koloniziraju Levantsko more. Ova migracija vrsta poznata je kao Lessepsian migracija, nazvana po Ferdinandu de Lessepsu, glavnom inženjeru tokom izgradnje kanala.

Izgradnjom brane Aswan na rijeci Nil 1960. godine smanjen je dotok slatke vode i mulja u Levantsko more. To je doprinjelo tome da je Levantsko more postalo relativno slanije i siromašnije hranjivim tvarima nego ranije, što je dovelo do kolapsa historijski važnog ribarstva sardina što je dalo dodatnu prednost vrstama iz Crvenog mora, koje su se prilagodile ovom moru u odnosu na slanije i nutrijentima siromašnije Crveno more.

## Povezano

* Levant

## Izvori
# Adenski zaljev

| Adenski zaljev  |
| --- |
| Topografija Adenskog zaljeva
 |
| **Lokacija** | Jugozapadna Azija i Istočna Afrika
 |
| **Koordinate** | ﻿ / ﻿ |
| **Vrsta** | zaljev; rubno more
 |
| **Granična mora** | Crveno more, Arapsko more
 |
|  |
| **Površina** | 410.000 km²
 |
| **Zapremina** | 205.000 km³
 |
| **Prosječna dubina** | 500 m
 |
| **Najveća dubina** | 2700 m
 |
| **Najveća širina** | 440 km
 |
| **Najveća duljina** | 1000 km
 |
|  |
| **Površina sliva** | 550.000 km²
 |
| **Širi sliv** | indijskooceanski
 |
| **Glavni pritoci** | Vadi Ahvar, Vadi Bana, Vadi Hadramaut
 |
| **Količina padalina** | 50 – 75 mm/god.
 |
| **Hlapljenje** | 2000 mm/god.
 |
| **Temperatura** | 15 – 28 °C
 |
| **Salinitet** | 35,3 – 37,3 ‰
 |
|  |
| **Otoci** | 10-ak
 |
| **Duljina obale** | ~2000 km
 |
| **Obalne države** |  Jemen  Džibuti  Somalija
 |

Karta regije s označenim Adenskim zaljevom
**Adenski zaljev** (arap. خليج عدن) nalazi se u Arapskom moru između Jemena na južnoj obali Arapskog poluotoka i Somalije na Rogu Afrike. Na sjeverozapadu se spaja s Crvenim morem kroz tjesnac Bab-el-Mandeb, koji je širok oko 20 milja.

Adenski zaljev je vrlo važan plovni put iz Sueskog kanala, koji povezuje Sredozemno more i Arapsko more - Indijski ocean. Po njemu prođe 21.000 brodova godišnje

Danas je Adenski zaljev poznat po nadimku *Aleja gusara*, zbog velikog broja otmice brodova na ovom području od strane somalijskih gusara.

## Hidrografija i hidrologija

Adenski zaljev je dug oko 1000 km i širok od 150 km do 440 km. Njegova ukupna površina iznosi 410.000 km2. Duž obala zaljeva glavne luke su Aden u Jemenu i Zeila, Berbera i Bosaso u Somaliji.

Temperatura vode Adenskog zaljeva varira između 15 °C i 28 °C, ovisno o sezoni i monsunskim vjetrovima. Slanost voda zaljeva na 10 m dubine varira od 35,3 ‰ duž istočne obale Somalije do visokih 37,3 ‰ u sredini zaljeva.

Postotak kisika u Adenskom zaljevu na istim dubinama varira između 4,0 i 5,0 ml/L.

## Reference

## Vanjske veze

* (`en`) The Cost of Doing Business on the Open Sea Richard Pollak: *The Nation*, 22. travnja 2009.
* (`en`) PERSGA (2006.): *Red Sea & Gulf of Aden*, United Nations Environment Programme

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala o temi: **Adenski zaljev** |
# Omanski zaljev

| Omanski zaljev  |
| --- |
| Karta Omanskog zaljeva
 |
| **Lokacija** | Jugozapadna i Južna Azija
 |
| **Koordinate** | ﻿ / ﻿ |
| **Vrsta** | rubno more
 |
| **Granična mora** | Perzijski zaljev, Arapsko more
 |
|  |
| **Površina** | 181.000 km²
 |
| **Najveća dubina** | 2500 m
 |
| **Najveća širina** | 320 km
 |
| **Najveća duljina** | 560 km
 |
|  |
| **Širi sliv** | indijskooceanski
 |
| **Glavni pritoci** | Banu-Kalat, Dašt, Kahir, Sedič, Vadi al-Džizi, Vadi Mabra, Vadi Džazmi
 |
| **Salinitet** | 36 – 37 ‰
 |
|  |
| **Otoci** | Dajmanijat, Džun, Fahl, Karaba
 |
| **Obalne države** |  Pakistan  Oman  Iran  Ujedinjeni Arapski Emirati
 |

**Omanski zaljev** (poznat kao i *Omansko more* ili *Makranski zaljev*) zapravo je morski prolaz (a ne zaljev) koji spaja Perzijski zaljev s Arapskim morem (dio Indijskog oceana), a nalazi se između država UAE i Omana na jugozapadu Arapskog poluotoka te Irana i Pakistana na sjeveru. Dubina mora kreće se do 2500 m. Na sjeverozapadu zaljeva nalazi se Hormuški tjesnac, strateški važan za protok 40 % svjetske nafte koja se crpi uz obale Perzijskog zaljeva.

## Granice

Granice Omanskog zaljeva Internacionalna hidrografska organizacija (IHO) određuje sljedećim linijama:

* *Zapad* – istočna granica Perzijskog zaljeva odnosno linija između Ras-Lime (25°57'N) na južnoj (omanskoj) obali i Ras-Kuha (25°48'N) na sjevernoj (iranskoj) obali
* *Istok* – zapadna granica Arapskog mora odnosno linija između Ras al-Hadda na istoku Arabije (22°32'N) i Ras-Džijunija na obali Pakistana (61°43'E)

## Veze

* Perzijski zaljev
* Hormuški tjesnac
* Arapsko more
* Indijski ocean

## Literatura

* (`en`) Mahajan, Deepti (2013.). *Arabian Sea*. Encyclopædia Britannica. Chicago, Illinois: Encyclopædia Britannica. ISBN 1-59339-292-3. OCLC 71783328.
* (`en`) IHO (1953.). „40. Gulf of Oman”. *Limits of Oceans and Seas*. Special publication (International Hydrographic Bureau). **XXIII** (III. izdanje izd.). Monaco: International Hydrographic Organization. str. str. 20.. OCLC 5887104. Arhivirano iz originala na datum 2011-10-08. Pristupljeno 2013-05-13.

## Vanjske veze

* (`en`) Omansko ministarstvo vanjskih poslova Omani Ministry of Foreign Affairs Arhivirano 2006-02-07 na Wayback Machine-u

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala o temi: **Omanski zaljev** |
# Lakadivsko more

| Lakadivsko more  |
| --- |
|  |
| **Površina** | 786.000 km²
 |
| **Prosječna dubina** | 4.131 m
 |
| **Najveća dubina** | 1.929 m
 |
| **Obalne države** | Indija, Maldivi
 |

**Lakadivsko more** ili Lakshadweep more je vodena površina između Indije, Šri Lanke i Maldiva. Nalazi se zapadno od indijske savezne države Kerala. Ovo toplo more ima stabilnu temperatura vode tokom godine i veoma bogat i raznovrstan živi svet.

## Granice i prostiranje

Međunarodna hidrografska organizacija definiše granice Lakadivskog mora na sledeći način:

* Na zapadu od Sadashivgada na zapadnoj obali Indije, do ostrva Cora Divh, preko Maldivskog arhipelaga pa sve do ostrva Seenu.
* Na jugu od rta Dondra na ostrvu Šri Lanka do najjužnije tačke ostrva Seenu.
* Na istoku granica ide duž obala Indije i Šri Lanke. Na severoistoku granicu predstavlja koralni greben Adamov most (između Indije i Šri Lanke).

## Hidrološke odlike

Obala Lakadivskog mora
Temperatura vode je relativno konstantna tokom godine, sa prosekom od 26-28 °C u leto i 25 °C zimi. Salinitet je 34 ‰ u središnjem i severnom delu i do 35,5 ‰ na jugu. Obale su peščane, a dublji delovi prekriveni su muljem. Postoje brojni koralni grebeni u moru, kao što su ostrva Lakshadweep, koji su sačinjeni od atola i sadrže 105 različitih vrsta korala.

## Flora i fauna

Sa oko 3.600 različitih vrsta biljaka i životinja, zaliv Manar koji je sastavni deo Lakadivskog mora predstavlja jednu od najbogatijih riznica bioloških vrsta na svetu. Od ovog broja, 44 vrste su pod zaštitom, 117 predstavljaju korale, postoji 79 vrsta ljuskara, 108 sunđera, 260 mekušaca, 441 vrsta ribe, 147 vrsta morske trave i 17 vrsta mangrova.

## Reference

## Vanjske veze

* Marine Gazetteer Placedetails (`en`)
# Bengalski zaliv

Bengalski zaliv
**Bengalski zaliv** je zaliv koji čini severoistočni deo Indijskog okeana. Ima oblik trougla koga na istoku ograničava Indokina, a na zapadu indijski podkontinent. Na severu se nalazi indijska država Zapadni Bengal i Bangladeš, odakle mu dolazi ime. Na južnom kraju se nalazi ostrvo Šri Lanka i indijska Nikobarska i Andamanska ostrva. Najveće reke koje se ulivaju u Bengalski zaliv su Brahmaputra, Ganges i Meghna na severu koje formiraju veliku deltu, na zapadu Mahanadi, Godaviri, Krišna i Kaviri, a u Mijanmaru Iravadi. Najveće luke Bengalskog zaliva su Čitagong i Mongla u Bangladešu, a u Indiji Čenaj (bivši Madras), Višakapatnam, Kolkata (bivša Kalkuta) i Pondišeri. Klima se uglavnom odlikuje monsunima.
# Andamansko more

Položaj Andamanskog mora na karti
**Andamansko more** je deo Indijskog okeana jugoistočno od Bengalskog zaliva, južno od Mijanmara, zapadno od Tajlanda, istočno od Andamanskih ostrva i Nikobarskih ostrva, i severno od Sumatre i Malajskog prolaza. Dugo je 1200 kilometra u pravcu sever-jug, široko 650 kilometra i ima površinu od 797.700 kvadratnih kilometra. Ima prosečnu dubinu od 870 metra, a maksimalna dubina mu je 3777 metra.
# Tajlandski zaljev

Položaj Tajlandskog zaljeva
Obala Tajlandskog zaljeva u kambodžanskom mjestu Kepu, s pogledom na otok Koh Tonsay
**Tajlandski zaljev**, ranije a i danas u nekim jezicima nazivan Sijamski zaljev (tajlandski *Ao Thai* ili อ่าวไทย) je rubno more Tihog okeana. Na zapadu i sjeveru omeđuje ga oko 2.600 km tajlandske obale, na istoku su obale Kambodže i Vijetnama, a na jugozapadu Malezije.

## Geografija i ekologija

Tajlandski zaljev razdvaja na istoku Indokineski od Malajskog poluotoka na zapadu. Obalna linija zaljeva počinje na istoku od rta *Bai Bung* u Vijetnamu a završava na zapadnom završetku u području grada *Kota Baru* (Malezija) na jugozapadu. Na jugu zaljev prelazi u Južno kinesko more. Dimenzije zaljeva su oko 600 km x 500 km što čini oko 320.000 km².

Zaljev na sjevernom dijelu završava Bangkoškim zaljevom. U njega utječu Chao Phraya (i njen rukavac *Ta Chin*) i Mekong. Uz te rijeke, u Tajlandski zaljev kod *Surat Thanija* utječe i rijeka Tapi.

Pošto Chao Phraya neprekidno donosi sobom novi sediment, sjeverna obala središnjeg Tajlanda neprekidno se pomiče dalje prema jugu. Na udaljenosti od 10 do 20 km od obale, dubina zaljeva dostiže samo oko 11 m. Prosječna dubina zaljeva je samo oko 45 m, a na najdubljem mjestu iznosi 80 m. U razdoblju vrhunca ledenog doba cijeli zaljev je bio značajno iznad površine mora i činio nastavak današnje doline Chao Phraye u središnjem Tajlandu.

Tradicionalni ribarski brodovi u zaljevu
Istovremeno, obale zaljeva značajno ugrožava erozija. Tako je oko 50% tajlandske obale u zaljevu ugroženo erozijom, dok je istovremeno samo oko 10% njegove obale na Andamanskom moru ugroženo istom opasnosti.

Struje u zaljevu su vrlo spore što dovodi do značajne sedimentacije. Sporo strujanje u zaljevu, u kombinaciji sa značajnim dotokom slatke vode, rezultira niskim salinitetom od 3,05-3,25% (Tihi okean 3,45%). Slanija voda struji iz Južnog kineskog mora samo na većim dubinama.

Topla voda ovog tropskog mora na mnogim mjestima je pogodovala nastajanju koraljnih grebena.

## Privreda

Najveći privredni značaj zaljev ima kao ribolovno područje. Osim toga, nađene su manje zalihe nafte i nešto veće zemnog plina.

Od 50-ih godina 20. vijeka turizam sve više dobija na značenju. U nekim područjima je već postao najvažnija privredna grana. Od 70-ih i 80-ih godina Pattaya (Tajland, jugoistočno od Bangkoka) od malog ribarskog sela je narasla u centar međunarodnog turizma. Razvoj su pratile sve loše propratne pojave, od masovnog turizma s gradnjom hotelskih divova ("betonizacija") pa do planetarno (zloglasno) poznatog seksturizma. Sličan razvoj doživjela su i neka druga turistička odredišta Tajlanda, samo u manje izraženom obliku.

Postoje i pokušaji nešto drugačijih načina razvoja turizma, kao na primjer na otoku Ko Samui. U njegovoj blizini nalaze se područja koja se smatraju najljepšim za ronjenje u cijeloj Jugoistočnoj Aziji. Tu se pokušava turistički razvoj usmjeriti ka nekim drugačijim, "mekšim" vidovima.
# Javansko more

Javansko more
**Javansko more** je deo Tihog okeana i ima površinu od 310.000 kvadratnih kilometra. Nalazi se između ostrva Borneo na severu, Jave na jugu, Sumatre na zapadu i Sulavesi na istoku.

Na severozapadu je preko prolaza Karimata povezan sa Južnim Kineskim morem. Ribolov je važna ekonomska delatnost u Javanskom moru, u kome živi preko 3000 morskih životinja. Javansko more je i popularna turistička destinacija, naročito za ronjenje. Tokom Drugog svetskog rata, u februaru i martu 1942. odigrala se u njemu pomorska bitka. Snage Holandije, Velike Britanije, Australije i SAD su skoro potpuno uništene pokušavajući da odbrane Javu od japanskih napada.
# Timorsko more

**Timorsko more** je deo Indijskog okeana između ostrva Timor na severu i Australije na jugu. Na istoku se nalazi Arafursko more koje je deo Tihog okeana. Deo Timorskog mora čine i Bonapartin i Van Dimen zaliv na severnoj obali Australije. Jedini veliki grad na njegovim obalama je australijski grad Darwin. Dugo je oko 480 kilometra i ima površinu od 610.000 kvadratnih kilometra, ima najveću dubinu od 3.300 metra u severnom delu. Najveća ostrva u njemu su Melvil, Ašmor i ostrva Kartije.
# Arafursko more

**Arafursko more** je deo Tihog okeana između Australije i Karpenterijskog zaliva na jugu, Nove Gvineje na severu, Timorskog mora na zapadu i Koralnog mora na istoku sa kojim komunicira preko Toresovog prolaza. Dugo je 1290 kilometra, široko 560 kilometra i ima površinu od 650.000 kvadratnih kilometra. Najvećim delom ima površinu od 50 do 80 metra koja se povećava prema zapadu.

Tokom poslednjeg ledenog doba Timorsko more je zajedno sa Karpentarijskim zalivom i Toresovim prolazom činilo veliku ravnicu koja je povezivala Australiju i Novu Gvineju formirajući kontinent Sahul, što je olakšalo migraciju ljudi iz Azije u Australiju.