Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Jean-Claude Duvalier

| Jean-Claude Duvalier |
| --- |
|  |
|  |
| 33. predsjednik Haitija |
| **Na položaju** 22. april 1971 – 7. februar 1986 |
| Prethodi | François Duvalier |
| Slijedi | Henri Namphy |
|  |
| Lični detalji |
| Rođenje | (1951-jula-03)3. jula 1951. Port-au-Prince, Haiti |
| Smrt | 4. oktobra 2014. (dob: 63) Port-au-Prince, Haiti |
| Nacionalnost | Haitian |
| Politička stranka | Stranka nacionalnog jedinstva |
| Supružnik/ci | Michèle Bennett (1980–1990) |
| Partner | Véronique Roy (1990–2014) |
| Rodbina | François Duvalier (otac) Simone Ovide (majka) |
| Djeca | Nicolas Duvalier Anya Duvalier |
| Alma mater | Univerzitet Haitija |
| Religija | rimokatolik |

**Jean-Claude Duvalier** (francuski izgovor: [ʒɑ̃klod dyvalje]), poznat i po nadimku “**Baby Doc**” (Šablon:Lang-ht) (3. jul 1951 – 4. oktobar 2014), bio predsjednik Haitija od 1971. godine do svrgavanja 1986. godine. Na mjesto predsjednika je došao naslijedivši svog oca, doživotnog predsjednika Françoisa "Papa Doc" Duvaliera, te, usprkos nekih kozmetičkih reformi, nastavio održavati njegov autoritarni režim temeljen na kultu ličnosti i strahovladi zloglasne tajne policije Tontons Macoutes. Duvalier je pažnju svjetske javnosti privukao svojim raskošnim životnim stilom i razmetanju luksuzom, a što je posebno upadalo u oči s obzirom na ekonomsko nazadovanje njegove zemlje, koja je ostala najsiromašnijom u Zapadnoj hemisferi. Sa druge strane je, kao zagriženi antikomunist u doba Hladnog rata uživao snažnu podršku SAD, prije svega u doba Reaganove administracije. Usprkos tome se na Haitiju sredinom 1980-ih pojavio snažan opozicijski pokret koji je početkom 1986. organizirao niz demonstracija i štrajkova koji su Duvaliera prisilila da napusti dužnost i zatraži politički azil u Francuskoj. Početkom 2011. se iznenada vratio na Haiti, ali je odmah uhapšen te mu je suđeno za pronevjeru i financijske malverzacije. Za vrijeme suđenja je umro od srćanog udara.

## Izvori

## Vanjske veze

* Jean-Claude Duvalier na sajtu IMDb
* Jean Claude Duvalier and Michele Bennet Wedding 25 May 1980 na YouTubeu
* PROFILE: Haiti's Jean-Claude Duvalier: The story of a former dictator upon his return home. Daniel Schwartz, *CBC News*, 17 January 2011
* WikiLeaks cables: 'Baby Doc' Duvalier's possible return to Haiti concerned US, *The Guardian*, 17 January 2011
* Did Baby Doc Duvalier Return to Haiti to Pressure Préval in the Election?, video report, *Democracy Now!*, 19 January 2011

| Političke funkcije
 |
| --- |
| Prethodi:  **François Duvalier**  |  **predsjednik Haitija**  1971–1986
 | Slijedi:  **Henri Namphy**  |
# Anastasio Somoza García

| Anastasio Somoza García
 |
| --- |
|
Somozin fotoportret (1936.)

 |
|

---

Predsjednik Nikaragve
 |
| Mandat 1950. – 1956.
 |
| Prethodnik
 | Víctor Manuel Román y Reyes
 |
| Nasljednik
 | Luis Somoza Debayle
 |
|

---

Predsjednik Nikaragve
 |
| Mandat 1937. – 1947
 |
| Prethodnik
 | Carlos Alberto Brenes Jarquín
 |
| Nasljednik
 | Leonardo Argüello Barreto
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 1. februar 1896. San Marcos, Nikaragva
 |
| Smrt
 | 3. novembar 1944. Ancón, Zona Panamskog kanala
 |
| Politička stranka
 | Nacionalna liberalna partija
 |
| Supružnik
 | Salvadora Debayle
 |
| Zanimanje
 | general, političar
 |

**Anastasio Somoza García** znan po nadimku *Tacho* (San Marcos, 1. februar 1896. -Ancón, 29. septembar 1956.) bio je general i političar koji je kao diktator vladao Nikaragvom 20 godina.

## Biografija

Kao sin bogatog plantažera kave, Somoza se školovao u Nikaragvi i Sjedinjenim Američkim Državama. Ženidbom sa Salvadorom Debayle
iz utjecajne nikaragvanske porodice osigurao si je sigurnu političku karijeru.
Brzo se probio u političkoj hijerarhiji, jer je 1933. postao je komandant nikaragvanske vojske (Guardia Nacional). Sa vojskom iza sebe, tri godine kasnije svrgnuo je
tek izabranog predsjednika, svog ujaka Juana Bautistu Sacasu, i sam sebe proglasio predsjednikom, i preuzeo dužnost 1. januara 1937.
Iako službeno nije bio predsjednik vladao je zemljom od 1947. do 1950. Pozicija vrhovnog komandanta osigurala mu je kontinuiranu, čvrstu vladavinu u naredne dvije dekade
sve dok nije umro.

Kao političar bio je skloniji korupciji i podmićivanju nego gruboj sili, na taj način je stvorio porodičnu dinastiju koja je nastavila vladati
zemljom, i nakon njegove smrti. Na mjestu predsjednika nasljedio ga je stariji sin Luis Somoza Debayle (1956.-63.), a njegov mlađi sin Anastasio Somoza Debayle,
isprva je bio komandant Guardije Nacional, a nakon tog je vladao kao predsjednik u dva mandat]]a (1967.-72. i 1974.-79.).

Somoza se za svoje vladavine angažirao na unapređenju ratarstva, stočarstva i rudarstva i kao mecena javnih radova, kako bi Nikaragvu
učinio manje zavisnom o izvozu banana.
Istovremeno se jako obogatio kao jedan od najvećih veleposjednika i vlasnik brojnih firmi, pa je protjerao većinu svojih političkih protivnika.
Sebe je zamišljao kao paternalističkog vođu zaduženog da se brine za svoj potišteni narod.

Pobjedio je na izborima 1950., ali ga je 21. septembra 1956. iz pištolja ustrijelio mladi atentator, umro je nekoliko dana kasnije u američkoj vojnoj bolnici.

Ni danas nije potpuno jasno dali je on lično naredio da se otme i ubije Augusto Sandino.

## Izvori

## Vanjske veze

* *Anastasio Somoza president of Nicaragua* (na portalu Encyclopaedia Britannica)
# Jorge Rafael Videla

Jorge Rafael Videla (1976)
**Jorge Rafael Videla Redondo** (Mercedes, Buenos Aires, 21. kolovoza 1925 - 17. svibnja 2013.), vojni diktator u Argentini od 29. ožujka 1976. do 29. ožujka 1981. godine. Vođa deveteročlane vojne hunte koja je svrgnula Isabel, udovicu Juana Perona. Iz vojske je otpušten 1985. Iako je nosio titulu predsjednika Argentine, ne smatra ga se zakonitim zbog načina dolaska na vlast. Dana 5. srpnja 2012. osuđen je na 50 godina zatvora zbog otmice djece političkim protivnicima i drugim protivnicima režima. Razdoblje njegove vladavine su obilježila mnogobrojni zločin: otmica djece,progoni politički protivnika,i mnogi drugi zločin. Ovo razdoblje argentinske povijesti se naziva *prljavi rat* u kojem je život izgubilo oko 10.000 - 30.000 ljudi. Po činu je general pukovnik.

2012., argentinski sud osudio ga je na 50 godina zatvora zbog naredbe o otimanju i odvajanju 500 beba od obitelji ljevičarskih političkih disidenata koji su bili nezakonito uhićeni i zatvarani tijekom njegove vladavine u *Prljavom ratu*.

## Vanjske veze

* Jorge Rafael Videla osuđen na 50 godina zatvora Guardian
* Bivši diktator osuđen na *de facto* doživotni zatvor Telegraph
* Članak na BBC-u
# Humberto Castelo Branco

| Humberto Castelo Branco
 |
| --- |
|  |
|

---

26. predsjednik Brazila
 |
| Mandat 15. travnja 1964. – 15. ožujka 1967.
 |
| Potpredsjednik
 | José Maria Alkmin
 |
| Prethodnik
 | Ranieri Mazzilli
 |
| Nasljednik
 | Artur da Costa e Silva
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 20. rujna 1897.  Fortaleza, Brazil
 |
| Smrt
 | 18. srpnja 1967.  Fortaleza, Brazil
 |
| Politička stranka
 | ARENA
 |
| Supružnik
 | Argentina Viana
 |
| Zanimanje
 | političar, vojskovođa
 |
| Vjera
 | katolicizam
 |

Feldmaršal **Humberto de Alencar Castelo Branco** (Fortaleza, 20. rujna 1897. - Fortaleza, 18. srpnja 1967.) je bio brazilski vojskovođa i političar koji je služio kao 26. predsjednik Brazila u razdoblju vojne diktature.

Rodio se u Fortalezi, kao sin generala Cândida Borgesa Castela Branca i Antoniete Alencar Castelo Branco, koja je poticala iz obitelji intelektualaca. Godine 1918. pridružio se vojsci, a nakon školovanja u Engleskoj postao je pukovnik. S tim činom sudjeluje u Drugom svjetskom ratu, boreći se protiv Trećeg Reicha i Italije.

Godine 1963., predsjednik João Goulart imenovao ga je načelnikom glavnog stožera oružanih snaga, a sljedeće godine mu dodijelio i čin maršala.

Ipak, kada je 31. ožujka 1964. skupina urotnika provela je puč kojim je s vlasti srušen Goulart, Castelo Branco se isprofilirao kao jedan od predvodnika puča. Puč je bio uspješan, a država je ušla u period vojne diktature koji će trajati do 1985. godine. Goularta je privremeno zamijenio Ranieri Mazzilli, ali je *Congresso Nacional* tokom travnja izglasao Castela Branca za Goulartova nasljednika. Prisegnuo je 15. travnja 1964. godine. Castelo Branco je tako postao drugi maršal u historiji Brazila koji je na vlast došao pučem; prvi je bio Deodoro da Fonseca, koji je bio prvi predsjednik Brazila.

Kao predsjednik, Castelo Branco je raspustio lijevu stranu Kongresa i vladao autokratski. Ipak, imao je namjeru prepustiti vlast izabranom predsjedniku, što je izazvalo revolt među desicom i vojskom. Situacija je došla do usijanja kada su u državama Minas Gerais i Guanabara na izborima pobijedili opozicijski kandidati. Ekstremisti su zahtijevali od Castela Branca da poništi rezultate, no on je to odbio. Puč je izbjegnut zalaganjem ministra rata, Artura da Coste e Silve, koji je osigurao priznanje izbornih rezultata, ali uz obećanje da će Castelo Branco postati još oštriji u svojoj politici. U tom je trenutku demokracija potpuno nestala. Ukinute su sve stranke, a uvedeno je dvostranačje, a ubrzo je osnovana i komisija koja je sastavila izrazito restriktivan ustav. Poticao je državni intervencionizam i donio cijelu seriju represivnih zakona. Svoj mandat je produžio do 1967. godine (iako je trebao trajati do 1966.), a naslijedio ga je Artur da Costa e Silva.

Šest mjeseci nakon isteka mandata, poginuo je u avionskoj nesreći u Fortalezi
# Alfredo Stroessner

|  |
| --- |
| Alfredo Stroessner |
| Biografija |
| Datum rođenja
 | 3. novembar 1912.
 |
| Mesto rođenja
 | Encarnación (Paragvaj)
 |
| Poreklo
 | njemačko
 |
| Datum smrti
 | 16. august 2006.
 |
| Mesto smrti
 | Brasilia (Brazil)
 |
| Državljanstvo
 | paragvajsko
 |
| Veroispovest
 | katolik
 |
| Politička partija
 | Partija Colorado
 |
| Supružnik
 | Eligia Mora Delgado
 |
| Mandat(i) |
| 42 predsednik Paragvaja
 |
| 15. august 1954. — 3. februar 1989.
 |
| Prethodnik
 | Tomás Romero Pereira
 |
| Naslednik
 | Andrés Rodríguez
 |
| Naslednik
 | -
 |
| uredi  |

**Alfredo Stroessner** (2. novembar 1912.-16. august 2006.) bio je oficir koji je kao diktator, vladao Paragvajem od 15. augusta 1954. do 3. februara 1989., kad je svrgnut u državnom udaru.

## Biografija

Stroessner je bio sin [[Nijemci|njemačkog imigranta, nakon školovanja na Vojnoj akademiji u Asunciónu - 1932. je primljen u paragvajsku vojsku. Brzo je napredovao do čina generala, pa je 1951. postavljen je za vrhovnog komandanta oružanih snaga. U puču koji je organizirao 1954. smijenio je predsjednika Federica Cháveza, a nešto kasnije preuzeo je i dužnost predsjednika nakon izbora na kojima je bio jedini kandidat.

Stroessner je za svoje vladavine što milom (izgradnjom škola, javnog zdravstva, cesta) što silom uspio primiriti siromašne seljake i radnike, sa druge strane podilazio je interesima veleposjednika i poduzetnika.
Njegova administracija uspjela je ublažiti inflaciju i stabilizirati valutu, ali je velik dio budžeta trošila na paravojne formacije da ostane na vlasti.

Za njegove vladavine Paragvaj je sudjelovao u izgradnji ogromne Hidroelektrane Itaipu duž brazilsko-paragvajske granice 1975.-82. Stroessner je uz pomoć svojih simpatizera u sudbenoj vlasti uspio modificirati ustav 1967. i 1977. i tako osigurao legitimitet šest uzastopnih izbora za predsjednika. Njegova je administracija aktivno sudjelovala u Operaciji Kondor, tajnoj kampanji koju je koordiniralo nekoliko južnoameričkih vladara kako bi eliminirali svoje ljevičarske protivnike. Stroessner je bio odgovoran za brojna ilegalna hapšenja, eliminacije i druga kršenja ljudskih prava. Pored tog dozvolio je da Paragvaj postane sklonište za čitav niz međunarodnih bjegunaca od pravde, uključujući i nacističkog ratnog zločinca Josefa Mengelea.

Stroessner je 1988. izabran osmi put za predjednika, ali je već 1989. svrgnut u vojnom udaru. Nakon toga je otišao u egzil u Brazil, gdje je dobio politički azil. Početkom 21. vijek Paragvaj je neuspješno tražio njegovo izručenje zbog optužbi povezanih sa Operacijom Kondor.

## Izvori

## Vanjske veze

* *Alfredo Stroessner* (na portalu Enciclopedia del Ecuador) (`es`)
# Frank-Walter Steinmeier

| Frank-Walter Steinmeier
 |
| --- |
| Frank-Walter Steinmeier |
|

---

ministar vanjskih poslova
 |
| *Inkumbent* |
| Mandat 18. prosinca 2013.
 |
| Prethodnik
 | Guido Westerwelle
 |
| Nasljednik
 | nije izabran
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 5. siječnja 1956. Detmold, Sjeverna Rajna-Vestfalija , Njemačka
 |
| Politička stranka
 | Socijaldemokratska stranka Njemačke (SPD)
 |
| Supružnik
 | Elke Büdenbender
 |
| Zanimanje
 | Političar
 |

**Frank-Walter Steinmeier** (Detmold, savezna država Sjeverna Rajna-Vestfalija, 5. siječnja 1956. ) je njemački (socijaldemokratski) političar, višestruki ministar. Po obrazovanju je doktor pravnih znanosti.

## Politička karijera

Steinmeier je ušao u vrhove njemačke politike kao blizak suradnik Gerharda Schrödera. Dok je Schröder bio predsjednik vlade savezne države Donje Saske, Steinmeier je bio ravnatelj kadrovskog odsjeka državne vlade (1993.-1996.), pa državni tajnik i ravnatelj Zemaljske kancelarije (1996.-1998.).

Nakon pobjede socijaldemokrata na saveznim izborima 1998. Schröder je postao savezni kancelar a Steinmeier državni podtajnik, te je naslijedio Boda Hombacha kao predstojnik kancelarova ureda (1999.-2005.).

Nakon relativne pobjede demokršćana na saveznim izborima 2005. i formiranja velike koalicije pod vodstvom Angele Merkel, Steinmeier je u njezinoj vladi bio ministar vanjskih poslova (2005.-2009.) i vicekancelar (2007.-2009.).

Socijaldemokratska stranka Njemačke izabrala je Steinmeiera 2008. za kandidata za kancelara na izborima 2009, na kojima su demokršćani izvojštili apsolutnu pobjedu, pa je Steimeier u Bundestagu bio vođa socijaldemokratske zastupničke skupine i time šef oporbe.

Poslije relativne pobjede demokršćana na saveznim izborima 2013. i ponovnog formiranja velike koalicije pod vodstvom Angele Merkel, Steinmeier je ponovo imenovan ministrom vanjskih poslova.
# .de

|  |
| --- |
| **.de** |
|  |
| **Uveden** | 1986
 |
| **Tip NID-a** | Najviši Internet domen državnih kodova
 |
| **Status** | Aktivan
 |
| **Registracija** | *DENIC* |
| **Sponzorska organizacija** | Nema
 |
| **Namenjena upotreba** | Entiteti povezani sa Nemačkom
 |
| **Stvarna upotreba** | Veoma popularan u Nemačkoj
 |
| **Ograničenja registracije** | Must have administrative contact resident in Germany
 |
| **Struktura** | Moguće registracije na drugom nivou
 |
| **Dokumenti** |  |
| **Politika rasprave** | *Dispute-Eintraege* |
| **Vebsajt** | *denic.de* |

**.de** je najviši Internet domen državnih kodova (ccTLD) za Nemačku. Jedan je od najdostupnijih domena internacionalno. *DENIC* (nemački mrežni informacioni centar zaslužan za .de domene) ne zahteva posebne drugostepene domene, kao što je slučaj sa .uk domenima, na primer.

Ime je zasnovano na prva dva slova nemačkog imena za Nemačku (*Deutschland*).

.de je trenutno najpopularniji NIDdk po pitanju broja registracija, a drugi posle .com kada je reč o svim domenima.[1] Arhivirano 2006-04-12 na Wayback Machine-u

## Vanjske veze

* IANA informacije o .de domenu Arhivirano 2007-10-27 na Wayback Machine-u
* *DENIC*
* Predlog za hakovanje domena - 3,500+ predloga za hakovanje domena za .de domene.

|  |
| --- |
| **Najviši Internet domeni državnih kodova** |
| **Aktivni:**  .ac  .ad  .ae  .af  .ag  .ai  .al  .am  .an  .ao  .aq  .ar  .as  .at  .au  .aw  .ax  .az  .ba  .bb  .bd  .be  .bf  .bg  .bh  .bi  .bj  .bm  .bn  .bo  .br  .bs  .bt  .bw  .by  .bz  .ca  .cc  .cd  .cf  .cg  .ch  .ci  .ck  .cl  .cm  .cn  .co  .cr  .cu  .cv  .cx  .cy  .cz  .de  .dj  .dk  .dm  .do  .dz  .ec  .ee  .eg  .er  .es  .et  .eu  .fi  .fj  .fk  .fm  .fo  .fr  .ga  .gd  .ge  .gf  .gg  .gh  .gi  .gl  .gm  .gn  .gp  .gq  .gr  .gs  .gt  .gu  .gw  .gy  .hk  .hm  .hn  .hr  .ht  .hu  .id  .ie  .il  .im  .in  .io  .iq  .ir  .is  .it  .je  .jm  .jo  .jp  .ke  .kg  .kh  .ki  .km  .kn  .kp  .kr  .kw  .ky  .kz  .la  .lb  .lc  .li  .lk  .lr  .ls  .lt  .lu  .lv  .ly  .ma  .mc  .me  .md  .mg  .mh  .mk  .ml  .mm  .mn  .mo  .mp  .mq  .mr  .ms  .mt  .mu  .mv  .mw  .mx  .my  .mz  .na  .nc  .ne  .nf  .ng  .ni  .nl  .no  .np  .nr  .nu  .nz  .om  .pa  .pe  .pf  .pg  .ph  .pk  .pl  .pn  .pr  .ps  .pt  .pw  .py  .qa  .re  .ro  .rs  .ru  .rw  .sa  .sb  .sc  .sd  .se  .sg  .sh  .si  .sk  .sl  .sm  .sn  .sr  .st  .sv  .sy  .sz  .tc  .td  .tf  .tg  .th  .tj  .tk  .tl  .tm  .tn  .to  .tr  .tt  .tv  .tw  .tz  .ua  .ug  .uk  .us  .uy  .uz  .va  .vc  .ve  .vg  .vi  .vn  .vu  .wf  .ws  .ye  .za  .zm  .zw
 |
| **Rezervisani/nedodeljeni:** .ax  .cs  .eh  .kp       **Dodeljeni/neiskorišćeni:** .bv  .gb  .sj  .so  .um **Započeti/u tranziciji:**  .eu  .tl  .tp       **Obrisani/zastareli:** .bu  .cs  .dd  .yu  .zr
 |
# G8

Zemlje članice G8
**G8** je skupina industrijski najrazvijenijih i privredno najmoćnijih zemalja svijeta. Ovu grupu čine dvije zemlje sa sjevernoameričkog kontinenta: SAD i Kanada, četiri europske zemlje: Njemačka, Ujedinjeno Kraljevstvo, Francuska, Italija, jedna azijska zemlja Japan te Rusija zbog velike političke važnosti.

Zajedno članice G8 čine 66.5% svjetske privrede. Svake godine se lideri zemalja sastaju na nekom mjestu u jednoj zemlji članici. Zadnji sastanak se održao u Sankt Peterburgu u Rusiji od 15.-17. jula 2006.

Predsjedništvo grupom se rotira svake godine, a trenutno joj predsjeda ruski predsjednik Vladimir Putin.

Trenutni lideri članica grupe G8 su: kanadski premijer Stephen Harper, francuski predsjednik François Hollande, talijanski premijer Enrico Letta, japanski premijer Yoshihiko Noda, njemačka kancelarka Angela Merkel, ruski predsjednik Vladimir Putin (predsjedavajući), američki predsjednik Barack Obama i premijer Ujedinjenog Kraljevstva David Cameron.
# Schwarzwald

**Švarcvald** (nem. *Schwarzwald*, Crna šuma) je šumovita planinska oblast u jugozapadnoj Nemačkoj, u saveznoj državi Baden-Virtemberg. Sa zapada i juga okružena je dolinom reke Rajne. Najviši vrh je Feldberg (1.493 metara). Ime „Crna šuma“ potiče od tamne boje četinarskih šuma koje rastu u ovoj oblasti.

U oblasti Švarcvalda nalazi se izvor reke Dunav.

Švarcvald je poznat po satovima sa kukavicom, medu i Švarcvaldskoj torti sa trešnjama.

## Galerija

* Vrh Feldberg.
* Pejzaž sa Švarcvalda
* Švarcvald

## Vanjske veze

* Turističke informacije
* Turističke informacije (blackforestinfo.com)
* Slike Švarcvalda
* Foto-galerija Arhivirano 2006-06-16 na Wayback Machine-u
# Rudne gore

| Rudne Gore  |
| --- |
| Jezero u Rudnim Gorama
 |
| Lokacija
 |
| Država
 |  Nemačka  Češka
 |

Pejzaž sa Rudnih gora
Parada u Marienbergu (oblast Rudnih gora)
**Rudne gore** (njemački: *Erzgebirge*, češki: *Krušné hory*) su planinski lanac u Nemačkoj i Češkoj. Lanac dužinom od 150 kilometara predstavlja granicu između ove dve države, od zapada Saksonije do reke Elbe (Laba). Širina masiva je oko 40 kilometara.

Zapadna uzvišenja su najviša na ovim planinama, tj. vrhovi Klinovec (1244 m) na češkoj strani i Fihtelberg (1214 m) na nemačkoj. Na zapadu Rudne planine se sastaju sa dosta nižim planinama u Bavarskoj, poznatim kao Fihtelgebirge. Na istoku, krečnjačke planine na obalama reke Elbe se smatraju najistočnijim delom Rudnih gora. Istočno od Elbe, počinju Lužičke gore. Rudne gore se polagano spuštaju ka severu, gde se nalaze gradovi Cvikau i Kemnic, dok je ka jugu masiv veoma strm.

## Historija

Tokom srednjeg veka Rudne gore su bile pokrivene gustim šumama. U 15-om veku došlo je do otkrića rezervi srebra i kalaja što je dovelo do naseljavanja i osnivanja gradova. Planine su dobile ime po bogatstvu rudama.

Pre Drugog svetskog rata rudnici u Joakimstalu su bili jedini rudnik urana na svetu. Koristeći uran iz ove jame, Marija Kiri je otkrila radioaktivnost. U toku rata uran je eksploatisala Nemačka, a posle rata Sovjetski Savez. Uran je eksploatisan sve do 1991, a njegova eksploatacija je bila značajan izvor poslova u regionu.

Danas, Rudne gore su popularna turistička destinacija za zimske sportove.
U oblasti rudnih Gora živi između 800.000 i 1,2 miliona ljudi.
Zbog bogate istorije rudarstva, uobičajen pozdrav u ovom kraju je: Srećno!

## Vanjske veze

* Turističke informacije o Rudnim gorama
* Park prirode Rudne gore sa mapama i panoramskim fotografijama
* Animacija geološkog razvoja Rudnih gora Arhivirano 2007-09-29 na Wayback Machine-u
* UNESKO-ov projekat „Planinski region Rudne gore“ Arhivirano 2006-09-09 na Wayback Machine-u
# Harz

HarcHarc na karti Nemačke

**Harc** (*Harz*) je planina u severnoj Nemačkoj. To je najsevernija planina u Nemačkoj, i nalazi se na granici država Donje Saksonije, Saksonija-Anhalta i Tiringije. Ime Harc je poreklom iz starog visokog nemačkog jezika i znači „šuma“.

Harc je dugačak 95 km (pravac jugoistok-severozapad) i širok 35 km. Površina mu je oko 2000 km², a najviši vrh je Broken na 1141 m.

* Planina Harc
* Dolina Bode
* Dolina Bode

Planina Harc se deli na **Gornji Harc** (*Oberharz*) na severozapadu i **Donji Harc** (*Unterharz*) na jugoistoku.
Gornji Harc je viši i bogat je šumama jele, dok se Donji Harc polako spušta ka niziji i isprepleten je šumama i livadama.

Do 19. veka, na ovoj planini su postojali rudnici srebra.

Planina Harc je popularna turistička destinacija. Deo planine je zaštićen kao nacionalni park.

## Vanjske veze

*  - turističke informacije
*  - turističke informacije
*  - Legende o planini Harc
*  - turističke informacije
*  - Region Harc
*
*  - O regionu Harc
# Laba

| Laba  |
| --- |
| Laba na granici Češke i Nemačke |
| Lokacija |
| Države | Češka, Nemačka |
| Gradovi | Hradec Kralove, Pardubice, Usti nad Labom, Drezden, Desau, Magdeburg, Hamburg |
| Hidrografija |
| Izvor   – aps. visina | Krkonoše, Češka 1386 m |
| Ušće | Severno more |
| Dužina | 1165 km |
| Pritoke | Vltava, Ohra, Saale, Jizera, Crni Elster, Hafel |
| Hidrologija |
| Protok   – srednji |  711 m³/s |
| Sliv   – površina |  148.268 km² |
| Transport |
| Plovnost | do grada Pardubice |
| Karta |
|  |

**Laba** (češki: *Labe*), **Elba** (njemački: *Die Elbe*) ili **Łobjo** (gornjolužičkosrpski: *Łobjo*) je jedna od najvećih srednjoevropskih reka. Izvire u Češkoj. Duga je 1165 km. Sliv reke je u Nemačkoj (65,5%), Češkoj (33,7%), a veoma malim delom u Austriji (0,6%) i Poljskoj (0,2%). Uliva se u Severno more kod Kukshavena, blizu ulaza u Kilski kanal.

## Etimologija

Ime reci su možda dali Kelti koji su njene vode zaposeli u starom veku. Keltsko slovo (možda 'elb') značilo je naprosto velika reka i javlja se u mnogo reka u Švedskoj i prema nekim izvorima ima ishodište u indo-evropskim jezicima u značenju beli i svetao ili čist . a u mnogim antičkim pramenima se reka naziva „Albis“ sa značenjem beli, svetao, čist. Češko ime je odvođeno verovatno od germanskog „Alba“ . i jedino je ime reke koje nije ženskog roda.
Zahvaljujući Keltima je Vltava smatrana za pritoku Elbe a ne suprotno.

## Reference

## Vanjske veze
# Weser

| Weser  |
| --- |
|  |
| Lokacija |
| Države |  Njemačka |
| Hidrografija |
| Izvor   – aps. visina | Spajanje rijeka Fulde i Werrae. 116 m |
| Ušće   – aps. visina |  0 m |
| Dužina | 452 km |
| Hidrologija |
| Protok   – srednji |  327 m³/s |
| Sliv   – površina |  46.306 km² |
| Ulijeva se u | Sjeverno more, Atlantski ocean |

**Weser** je rijeka u sjeverozapadnoj Njemačkoj. Rijeka je duga 452 km, prolazi kroz grad Bremen i ulijeva se u Sjeverno more kod grad Bremerhavena koji je ujedno i morska luka.

Rijeka nastaje spajanjem rijeka Fulda i Werra kod grada Hann. Münden.
Najveće pritoka rijeke Weser je rijeka Aller.

Ostale pritoke rijeke Weser (i Werra) od izvora prema ušću su:

* lijeve
	+ Ulster
	+ Fulda, s Eder
	+ Diemel
	+ Große Aue
	+ Hunte
* desne
	+ Nesse
	+ Aller
	+ Lesum