Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Bandsko more

| Bandsko more  |
| --- |
| Bandsko more na karti
 |
| **Lokacija** | Malajski arhipelag
 |
| **Koordinate** | ﻿ / ﻿ |
| **Granična mora** | Floresko more, Timorsko more, Arafursko more, Ceramsko more, Molučko more
 |
|  |
| **Površina** | 470.000 km²
 |
| **Najveća dubina** | 7440 m
 |
| **Najveća širina** | 500 km
 |
| **Najveća duljina** | 1000 km
 |
|  |
| **Širi sliv** | tihooceanski
 |
| **Temperatura** | 27 °C
 |
| **Salinitet** | 34,5 ‰
 |
|  |
| **Obalne države** |  Indonezija  Istočni Timor
 |

**Bandsko more** je dio Tihog oceana u Indoneziji, dugo je oko 1000 kilometra u pravcu istok-zapad i široko oko 500 kilometra u pravcu sjever-jug. Bandsko more se graniči s otokom Sulavesijem na zapadu, Molučkim arhipelagom na sjeveru, Kajskim otocima na istoku i Taninbarskim otocima na jugu. Granična mora Bandskog mora su Floresko more, Timorsko more, Arafursko more, Ceramsko more i Molučko more. Osim Indonezije, uz more se pružaju se i obale Istočnog Timora.
# Balijsko more

Položaj Bali mora
**Balijsko more** (id.: Laut Bali) je more koje se nalazi između indonezijskih ostrva Bali na sjeveru i Kangeani na jugu. More formira jugozapadni dio Floreskog mora a preko Madura moreuza je otvoreno prema zapadu.

## Geografija

Bali more se ponekad zajedno sa Floreskih morem, uglavnom u okeanografske svrhe, grupira kao jedno more međutim u nekim nautičkim kartama za plovidbu ovo more se navodi kao zasebno more. Zauzima površinu od 45.000 km2 sa maksimalnom dubinom od 1590 m.
Prema definiciji Međunarodne hidrografske organizacije Bali more čini dio Istočnoindijskog arhipelaga.

## Reference

## Vanjske veze

* Datoteke u vezi s temom Balijsko more na Wikimedijinoj ostavi
# Floresko more

Floresko more
**Floresko more** je jedno od mora Tihog okeana i ima površinu od 240.000 kvadratnih kilometara. Nalazi se između Makasarskog prolaza na severozapadu preko koga je povezano sa Sulavesi morem, ostrva Sulavesi na severu, Bandskog mora na istoku, malo sundskih ostrva na jugu i Javanskog mora na zapadu.
# Celebesko more

**Celebesko more** ili **Sulavesi more** je deo Tihog okeana. Nalazi se između Sulu arhipelaga i ostrva Mindanao na severu, Sangihe ostrva na istoku, ostrva Sulavesi na jugu i ostrva Borneo na zapadu.

Celebesko moreNa jugozapadu je povezano sa Javanskim morem preko Makasarskog prolaza. Ima maksimalnu dubinu od 6.200 m, dugo je 837 km u pravcu istok-zapad i 675 km u pravcu sever-jug, i ukupnu površinu od 280.000 km². Celebsko more ima veliku raznovrsnost riba i morskih životinja. Topla i bistra voda omogućuju da u njemu živi 580 od 793 svetskih vrsta korala, delfina, kitova, morskih kornjača, barakuda i druge vrste. More je takođe bogato tunom i žutom tunom. Celebsko more je značajan transportni put za trgovinu u regionu. Takođe je vrlo popularno mesto za duboko ronjenje i luksuzna krstarenja. More je poznato u svetu po pirateriji koja pogađa kako male ribarske brodove tako i velike brodove koji prevoze kontejnere.
# Filipinsko more

Filipinsko more
**Filipinsko more** je dio Tihog oceana između Filipina i Tajvana na zapadu, Japana na sjeveru, Marijanskih otoka na istoku, i otoka Palau na jugu. Dno Filipinskog mora čini Filipinski plato koja na zapadu prolazi ispod Euroazijskog platoa i formira Filipinske otoke.

Između dva platoa nalazi se Filipinska brazda koja ima maksimalnu dubinu od 10.540 metra. Na istoku pacifički plato prolazi ispod filipinskog, i između njih se nalazi Marijanska brazda s maksimalnom dubinom od 11.190 metra . U Drugom svjetskom ratu, od 19. do 20. lipnja 1944. u njemu se odigrala pomorska i zračna bitka između Japana i SAD-a.
# Istočno kinesko more

Istočno kinesko more
**Istočno kinesko more** je deo Tihog okeana, površine od 1,249.000 km². U Kini ga zovu Istočno more, a u Koreji Južno more mada se to ime češće koristi samo za deo južno od Koreje. Nalazi se između ostrva Kjušu i Rjukju na istoku, Tajvana na jugu, i Kine na zapadu. S Južnim kineskim morem je povezano preko Tajvanskog prolaza, s Japanskim morem je povezano preko Korejskog prolaza, a na severu dolazi u dodir sa Žutim morem. Zemlje koje izlaze na njega su Tajvan, Japan, Kina i Južna Koreja. Najveća reka koja izlazi na njega je Jancekjang.
# Japansko more

**Japansko more** je deo Tihog okeana, nalazi se između Japanskih ostrva Hokaido, Honšu i Kjušu na istoku, Korejskog poluostrva na zapadu, i Rusije i ostrva Sahalin na severu.

Japansko more na karti
Japansko more je povezano sa drugim morima preko šest moreuza:

* Tatarski moreuz između azijskog kontinenta i ostrva Sahalin, koji ga povezuje sa Ohotskim morem;
* La Peruzov moreuz između ostrva Sahalin i Hokaido, koji ga povezuje sa Ohotskim morem;
* Cugaru moreuz između ostrva Hokaido i Honšu, koji ga povezuje Tihim okeanom;
* Kamon moreuz između ostrva Honšu i Kjušu, koji ga povezuje sa Tihim okeanom;
* Cušima moreuz između ostrva Kjušu i Cušima, koji ga povezuje sa Tihim okeanom;
* Korejski prolaz između ostrva Cušima i Korejskog poluostrva, koji ga povezuje sa Istočnokineskim morem.

Ima maksimalnu dubinu od 3.472 metra, a prosečna dubina mu iznosi 1.752 metra. Njegova površina iznosi 978.000 kilometra kvadratnih. Dno Japanskog mora ima tri glavna basena: Jamato na jugoistoku, Japanski basen na severu i Cušima basen na jugozapadu. Japanski basen je najdublji, dok je Cušima basen najplići.

Sever i i jugoistok mora su sektori bogati ribom. Značaj ribolova u Japanskom moru pokazuje i sukob Japana i Južne Koreje oko prava nad Liankurskim stenama. Ono je takođe značajno zbog minerala koji se nalaze u njemu, pre svega peska i magnetita. Ima takođe i prirodnog gasa i nafte. Rastom ekonamija istočno azijskih država, Japansko more je postalo značajan trgovački pomorski put.

U Južnoj Koreji ga zovu “istočno more”, a u Severnoj Koreji ga zovu “istočno korejsko more”. Iako se obe Koreje protive tome, “Japansko more” je zvanično ime koje su prihvatile Svetska Hidrografska Organizacija 1928. i Ujedinjene nacije.
# Ohotsko more

**Ohotsko more** je deo Tihog okeana leži između Kamčatke na istoku, Kurilskih ostrva na jugoistoku, ostrva Hokaido na jugu, ostrva Sahalin na zapadu i azijskog kontinenta na severu i zapadu. Sa Japanskim morem je povezano preko Tatarskog i Laperuzovog moreuza. Zimi plovidba po Ohotskom moru postaje teška, ili nemoguća, zbog stvaranja leda. Zbog velike količine slatke vode, koju u more donosi Amur, salinitet se smanjuje što povećava tačku leđenja mora. Osim Hokaida, koji je Japansko ostrvo, Ohotsko more je okruženo sa svih strana ruskim teritorijama. Zbog toga se smatra da je pod ruskim suverenitetom. Tokom hladnog rata sovjetska pacifička flota ga je koristila za svoje podmornice sa balističkim projektilima, strategija koju nastavlja Rusija. Na japanskom Ohotsko more se tradicionalno zove Hokai što znači severno more. Međutim kako se taj izraz danas koristi za evropsko Severno more, ime mu je promenjeno u Ohotsuku-kai, što je prevod ruskog imena.
# Aralsko more

Satelitska snimka Aralskog mora

**Aralsko more** (ruski *Aralskoe more*) ili **Aralsko jezero** je unutrašnje more u Centralnoj Aziji. Nalazi se između Kazahstana na sjeveru i Karakalpakstana, autonomne regije Uzbekistana, na jugu. Od 1960-ih se područje Aralskog mora počelo naglo smanjivati zbog toga su što su sovjetske vlasti radi navodnjavanja preusmjerile tok rijeka Amu Darje i Sir Darje.

Aralsko more je poznato kao jedno od najzagađenijih područja na svijetu, jer su ga koristili za testiranje oružja i odlagalište industrijskog otpada.

## Vanjske veze

* Maps and Data of the Aral Sea Basin Arhivirano 2007-04-27 na Wayback Machine-u\*
* Kazakhstan Government and World Bank Project for Saving Aral Sea, 14 December 2006\*
* BBC article by David Shukman on a study that finds high levels of DNA damage that could explain the region's abnormally high cancer rate; Muynak, Uzbekistan, 29 June 2004
* New Scientist article, 21 July 2003
* BBC article on planned dam, 29 October 2003
* BBC article on approved loan from World Bank, 09 April 2007
* EcoWorld article "Arctic to Aral", 6 November 2005
* Satellite images of the Aral Sea on NASA's Visible Earth website
* Earth Observatory: Rebirth island joins the mainland Arhivirano 2008-09-29 na Wayback Machine-u
* www.american.edu: Aral Sea Loss and Cotton
* Earthshots: satellite images of environmental change Arhivirano 2009-05-06 na Wayback Machine-u
* *Anthrax 'time bomb' ticking in Aral Sea, researchers say* - CNN's report on bioweapons dump on Vozrozhdeniya Island
* Atlas of Our Changing Environment Arhivirano 2008-10-30 na Wayback Machine-u - United Nations Environment Programme.
# Mrtvo more

| Mrtvo more  |
| --- |
| U Mrtvom moru čovek ne može potonuti |
| Lokacija |
| Države |  Palestina  Jordan |
| Hidrografija |
| Površina | 810 km² |
| Aps. visina | –427 m |
| Dužina | 67 km |
| Širina | 16 km |
| Dubina | 330 m |
| Hidrologija |
| Pritoke | Jordan |

**Mrtvo more** (hebrejski: ים המלח‎, arapski: البحر الميت‎‎) je jezero na Bliskom istoku koje se uobičajeno naziva morem. Važi za jedno od najslanijih jezera na svetu. Sa svojim salinitetom od 30%, oko devet puta većim od saliniteta obične morske vode, u njemu život ne postoji, osiršina je na -422 metara nadmorske visine i dalje opada. Najveća dubina Mrtvog mora je 330 metara.

## Voda

Plutanje
Voda Mrtvog mora je prilično topla, pa „zagrevanje“ nije potrebno. Pošto je voda vrlo slana ima veliku gustinu. Gornjih 35 metara ima salinitet od 300 do 400 promila i temperaturu između 19 i 37 °C. Tako je nemoguće ući u vodu do vrata, jer se telo diže iznad vode čim je čovek u vodi u visini grudi, niti otvoriti oči u vodi. Zbog visokog postotka soli, uvjeti za život vrlo su okrutni u Mrtvom moru.

## Zdravlje

Voda je zbog saliniteta vrlo lekovita. Pri izlasku iz vode, telo ostaje prekriveno debelim slojem soli, koja blagotvorno deluje na kožu. Na dnu leži i glina kojom se maže radi zdravlja.
# Kaspijsko more

| Kaspijsko more  |
| --- |
| Kaspijsko jezero snimljeno iz svemira |
| Lokacija |
| Kontinenti | Azija i Evropa |
| Države |  Azerbajdžan  Iran  Kazahstan  Rusija  Turkmenistan |
| Gradovi | ~50 |
| Koordinate | 41°40′0″N, 50°40′0″E |
| Hidrografija |
| Vrsta | slano jezero ili more |
| Površina | 371.000 km² |
| Volumen | 78.200 km³ |
| Aps. visina | −28 m |
| Obala | 7000 km |
| Dužina | 1030 km |
| Širina | 435 km |
| Dubina | 1025 m |
| Otoci | 38+ |
| Hidrologija |
| Sliv | 3,626.000 km² |
| Pritoke | Volga, Ural, Kura, Terek |
| Salinitet | 12 ‰ |
| Transport |
| Plovnost | yes |
| Luke | Aktau, Astrahan, Baku, Bandar-e Anzali, Bandar-e Gaz, Bandar-e Turkaman, Derbent, Türkmenbaşy |
| Karta |
|  Karta Kaspijskog jezera |

**Kaspijsko more** je najveće jezero na Zemlji, između Evrope i Azije, s površinom od 394.000 km². Sjeverni dio jezera je plitak jer ga popunjavaju nanosi rijeke Volge, a južni je dublji, do 980 m.

Kaspijsko jezero je slano i zapravo je zatvoreno more.

Na obalama Kaspijskog jezera nalaze se države Rusija (Dagestan, Kalmikija, Astrahanska Oblast), Azerbejdžan, Iran (pokrajine Gilan, Mazandaran i Golestan), Turkmenistan, i Kazahstan. Sjeverno i istočno od jezera nalaze se stepe Centralne Azije. Na istočnoj obali se nalazi zaljev Kara Bogaz.

Promet na Kaspijskom jezeru je dobro razvijen, a važan je i ribolov.

## Vanjske veze
# Hiroshima

| Hirošima 広島
 |
| --- |
|  |
|  |
|  Zastava
 |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Japan
 |
| Prefektura
 | Hirošima
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo (2005) | 1.154.595
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Vremenska zona
 | UTC+9
 |
| HirošimaHirošima (Japana)
 |

**Hirošima** (広島) je grad u Japanu u prefekturi Hirošima. Prema popisu stanovništva iz 2005. u gradu je živelo 1.154.595 stanovnika.

## Stanovništvo

Prema podacima sa popisa, u gradu je 2005. godiine živelo 1.154.595 stanovnika.

Kretanja broja stanovnika
| 1995. | 2000. | 2005.
 |
| --- | --- | --- |
| 1.108.888
 | 1.126.239
 | 1.154.595
 |

## Vanjske veze

**Hirošima** je glavni grad Hirošima prefekture i najveći grad Čukogu regije na zapadnom Honšuu, najvećem Japanskom ostrvu. Grad je poznat kao prvi grad koji je ikada bio pogođen nuklearnom bombom, 1945. godine.
# Europa (razvrstavanje)

**Europa** se može odnositi na:

* Europa
* Europa (mitologija)
* Europa (satelit)
* Europa (otok)
* Europa, Benevento
* Europa, Brescia
* Europska unija
# Kavkaz

*Za ostale upotrebe, pogledajte Kavkaz (region).*
Satelitski snimak Kavkaza
**Kavkaz** je planinski masiv koji se nalazi između Crnog mora i Kaspijskog jezera, u Kavkaskoj regiji. Ovaj masiv se obično smatra prirodnom jugoistočnom granicom Europe. Kavkaz se sastoji od dva odvojena planinska sustava, a to su Veliki Kavkaz i Mali Kavkaz. Najviši vrh je Elbrus (5642 m n/v).
# Ural (rijeka)

*Za ostale upotrebe, pogledajte Ural (razvrstavanje).*

| Ural  |
| --- |
|  |
| Lokacija |
| Države | Rusija, Kazahstan |
| Gradovi | Orsk, Orenburg, Oral, Atyrau |
| Hidrografija |
| Izvor | Planina Ural |
| Ušće | Kaspijsko jezero |
| Dužina | 2428 km |
| Hidrologija |
| Protok   – srednji |  400 m³/s |
| Sliv   – površina |  231.000 km² |

**Ural** (rus. *Урал*, kaz. *Жайық*) je rijeka koja teče kroz Rusiju i Kazahstan. Izvire se u jugoistočnom dijelu planine Ural, a utiče u Kaspijsko jezero.

Duga je 2.428 km. Dio je tradicionalne granice između Evrope i Azije. Pojavljuje se u istočnom dijelu planine Ural, teče južno kroz Magnitogorsk i oko južnog kraja planine Ural, zatim kroz Orsk gdje se okreće i teče prema zapadu oko 300 km, do Orenburga, gdje joj se pridružuje rijeka Sakmara. Iz Orenburga nastavlja teći prema zapadu u Kazahstan, zatim skreće južno kod Orala te teče kroz široku ravnu nizinu dok ne dođe do Kaspijskog jezera kod Atyraua.

## Galerija

* Pogled iz zraka na rijeku
* Rijeka Ural protiče kroz Atyrau, Kazahstan
* Most preko Urala kod Orenburga, Rusija
# Europa (mitologija)

Gustave Moreau: Europa i bik, 1869.
**Europa** (antgrč. *Ευρώπη* [*Eurốpê*]) bila je prekrasna fenička princeza po kojoj je kontinent Europa dobio ime, a također i Jupiterov prirodni satelit Europa.

Istog je imena bila i jedna okeanida, kći Titana Okeana i božice Tetide, a također i kći zemljanog diva Titije, majka Eufema kojem je otac bio Posejdon.

## Etimologija

Europino grčko ime Ευρώπη, *Europa* sastavljeno je od dva dijela: ευρυ- = širok, οπ– = oko, lice. Doslovno se može shvatiti da je predstavljala simbolički Zeusovu družicu, kravu, jer joj je on došao u obličju bika. Metaforički može značiti da je otvorenog uma, širokih pogleda.

## Mitologija

### Podrijetlo

Mnogo je priča o Europinu podrijetlu, no svi se slažu da je Feničanka. Govori se da je kći feničkog kralja Agenora i kraljice Telefase ("dalekosjajne") ili Argiope ("bijelog lica"). Homer u *Ilijadi* govori da je kći Agenorova sina Feniksa. Imala je dva brata - Kadma, koji je donio alfabet u Grčku i Kiliksa po kojem je nazvana Kilikija (Cilicija) u Maloj Aziji.

Na Kretu ju je doveo Zeus na svojim leđima. Herodot tvrdi da su je oteli sami Krećani da bi osvetili otmicu Ije, princeze iz Arga. Nakon što je stigla na Kretu, Europa je rodila tri sina: Minosa, Radamanta i Sarpedona. Udala se za Astreja. Prema mitologiji, otac njezine djece jest Zeus.

### Europa i Zeus

Europa na fresci iz Pompeja
Peter Paul Rubens: Silovanje Europe
Zeus se zaljubio u Europu i odlučio ju je zavesti ili silovati iskoristivši činjenicu da je njegova žena Hera bila odsutna. Pretvorio se u prekrasnoga bijeloga bika sa zlatnim rogovima i sklonio u stado Europina oca.

Europa je sanjala da se dvije žene, personifikacije kontinenata svađaju oko imenovanja. Azija je rekla da je ona rodila Europu te da je posjeduje, a drugi je neimenovani kontinent rekao da će Zeus njoj dati Europu (tako je kontinent Europa dobio ime). Uznemirena zbog sna, Europa se nije vratila na spavanje, nego je odlućila poći na svoje omiljeno mjesto gdje se inače odmarala, plesala, kupala i brala cvijeće.

Dok su Europa i njezine družice brale cvijeće, vidjela je bika i pomilovala ga je po boku, kitila mu rogove cvijećem te mu se popela na leđa. Zeus je iskoristio priliku, otrčao do mora i zaplivao s njom na leđima, prema Kreti.

Dok je plivao, pridružile su im se Nereide jašući na dupinima, Triton koji je puhao u svoj rog te Posejdon. Europa je shvatila da je bog i preklinjala ga je za milost. Na Kreti joj je i sam otkrio svoj identitet, a Europa je postala prva kretska kraljica. Zeus joj je dao tri dara da bi se iskupio za silovanje koje je počinio pod drvetom čempresa:

* Talos (Τáλως) - svojevrstan robot, u nekim inačicama bik
* Laelaps - pas koji nikad nije promašio plijen
* koplje - koplje koje uvijek pogađa

Zeus je poslije ponovno stvorio obličje bijeloga bika koji je postao zviježđe Bik.

U drugoj inačici priče, božica ljubavi Afrodita zajedno sa svojim sinom Erosom odaslala je ljubavne strijele u Zeusa koji se odmah zaljubio u Europu te ga je srce prislilo da je dobije pod svaku cijenu.

## Literatura

* Ovidije: **Metamorfoze Apolodor: **Biblioteka**

## Vanjske veze

* Europa u grčkoj mitologiji
# Proterozoik

**Proterozoik** je u geologiji zadnji eon prije širenja života na Zemlji. Proterozojski eon ima raspon od prije 2400 Ma do 545 Ma (miliona godina).

Tokom proterozojske ere su počele stvarati zalihe kiseonika na Zemlji. Pojavili su se prvi višećelijski organizmi. U prošlostio se kao međa između proterozoika i Paleozoika ustalilo dno kambrijskog perioda kada su pronađeni prvi fosili životinja zvanih trilobiti i arheocijatidi appeared. U drugoj polovici 20. vijeka pronađen je određen broj fosila u prakambrijskim stijenama, ali je međa proterozoika ostala fiksirana na dnu kambrija -- trenutno oko 542 Ma.

Proterozoik se sastoji od 3 geološka periodas (ere) koji se, od najstarijeg prema najmlađem, zovu:

* Paleoproterozoik
* Mezoproterozoik
* Neoproterozoik

Najvažniji događaj ovog eona bilo je stvaranje kisika u atmosferi, koje se najvjerojatnije dogodilo u Mezoproterozoiku te nekoliko glacijacija od kojih se najve
a zbila u kasnom Neoproterozoiku.

| Prekambrij
 |  |
| --- | --- |
| *Hadski eon* | Arhaički eon
 | Proterozoički eon
 | Fanerozoički eon
 |

| Proterozoički eon
 |
| --- |
| Paleoproterozoička era
 | Mezoproterozoička era
 | Neoproterozoička era
 |
| Siderij
 | Rijacij
 | Orosirij
 | Staterij
 | Kalimij
 | Ektazij
 | Stenij
 | Tonij
 | Kriogenij
 | Edijakarij
 |
# Fanerozoik

**Fanerozoički** ili **fanerozojski** (ponekad **fenerozoički**) eon je period geološkog vremena tokom koga je postojalo bogatstvo životinjskih oblika. Otprilike pokriva 545 miliona godina i započinje u doba kada su se prvi put pojavile raznolike životinje s tvrdim ljuskama. Fanerozoički eon još uvijek traje. Vrijeme prije početka fanerozoika se zove prakamabrij. Točno vrijeme koje označava među između fanerozoika i prakambrija još uvijek nije najjasnije. U 19. vijeku je međa bila određena s pojavom prvih raširenih metazojskih fosila. Ali nekiliko stotina taxa prakambrijskih metazoa je identificirano otkad je počelo njihovo sistematsko proučavanje 1950-ih. Većina geologa i paleontologa bi vjerojatno kao prakambrijsko-fanerozoičku među odredilo ili klasičnu točku gdje se pojavljuju prvi trilobiti i arheocijate; na prvu pojavu složenih jazbina za prehranu zvanih *Phycodes pedum*; ili na prvu pojavu malih, uglavnom neartikulaarnih, oklopljenih oblika zvanih mala školjkasta fauna'. Te tri razdjelne točke su međusobno udaljene nekoliko miliona godina jedna od druge.

Fanerozoik je podijeljen u tri ere — paleozoik, mezozoik i kenozoik. U starijoj literaturi se izraz fanerozoik uglavnom koristi kao period koji zanima paleontologe. Izraz je u tom smislu počeo iščezavati iz moderne literature.

Vremenski period fanerozoika uključuje naglu pojavu različitih vrsta životinjskog stabla; evoluciju tog stabla u različite oblike; pojavu kopnenih biljaka; razvitak složenih biljaka; evoluciju riba; pojavu kopnenih životinja; i razvitak modernih fauna. Tokom tog perioda su se kontinenti razdvojili, ponovno skupili u jedinstvenu kopnenu masu zvanu Pangea i konačno razdvojili u šest različitih kontinentalnih masa.

## Povezano

* Tektonske ploče

| Fanerozoički eon
 |
| --- |
| Paleozoička era
 | Mezozoička era
 | Kenozoička era
 |

| Prekambrij
 |  |
| --- | --- |
| *Hadski eon* | Arhaički eon
 | Proterozoički eon
 | Fanerozoički eon
 |
# Geosinklinala

**Geosinklinale** su linearno izduženi i pokretljivi dijelovi Zemljine kore, prekriveni morskom vodom. Odlikuju se visokom mobilnošću, snažnim geodinamičkim naprezanjima, znatnom debljinom sedimenata (10 ‒ 20 km), raščlanjenošću i znatnom propustljivošću Zemljine kore, što se izražava snažnim magmatizmom, metamorfizmom i seizmičkom aktivnošću.

S obzirom da su geosinklinalni prostori tijesno u vezi sa dubinskim rasjedima, osim visoke mobilnosti karakteriziraju ih i jako izražene magnetske i gravitacijske anomalije odnosno znatan termički protok. Građa i debljina Zemljine kore i gornjeg dijela omotača u predjelima geosinklinala znatno variraju. U početku evolucije, geosinklinale se odlikuju preovlađujućim pokretima tonjenja i intenzivnom sedimentacijom. Poslije ove faze nastupa drugi stadij razvoja geosinklinala, kada preovlađuju procesi ubiranja i izdizanja, tj. nastupa prelazak geosinklinale u orogen (planinski masiv), čija tektonska aktivnost sa vremenom slabi. Orogene strukture se formiraju prije svega djelovanjem potisaka od relativno stabilnih kontinentalnih blokova (kratona).

Teorija o geosinklinalama je do prije nekoliko desetaka godina bila jedna od najznačajnijih teorija o strukturi i evoluciji Zemljine kore. Pojam *geosinklinala* u geološku terminologiju prvi su uveli američki geolozi J. Hall i J. D. Dana. Danas je u geološkoj literaturi generalno prihvaćena teorija o tektonici ploča. Teorija o geosinklinalama navodi se zbog toga što se u literaturi iz oblasti geologije i dalje mogu naći pojmovi vezani za nju.

## Veze

* Geologija
* Evgeosinklinala
* Tektonika ploča
# Ordovicij

Život u ordoviciju
**Ordovicijski period** je drugi od šest velikih (sedam u Sjevernoj Americi) perioda paleozojske ere. On slijedi kambrijski period i prethodi silurskom periodu. Ordovicij, nazvan prema velškom plemenu Ordovičana, je godine 1879. definirao Charles Lapworth u nastojanju da riješi spor između sljedbenika Adama Sedgwicka i Rodericka Murchisona, koji su iste naslage stijena u sjevernom Walesu stavljali u kambrij i silur. Lapworth, shvativši da je fosilizirana fauna u spornoj strati različita i od one u kambriju i od one u siluru, odlučio da se ona mora smjestiti u vlastiti period.

Dok je prihvaćanje posebnog ordovicijskog perioda teklo sporo u Velikoj Britaniji, u ostatku svijeta se on brzo proširio. Međunarodno priznanje je steakao godine 1906, kada je prihvaćen kao službeni period paleozoika od strane Međunarodnog geološkog kongresa.

## Galerija

* *Cystaster stellatus*, *Corynotrypa*
*
*
* *Trypanites*
* *Petroxestes*
* Bryozoa
* Brachiopoda, Bryozoa
* *Platystrophia ponderosa*
* *Echinosphaerites*
* *Prasopora*
* Brachiopoda, Bryozoa
* *Protaraea richmondensis*
* *Zygospira modesta*
* *Amplexograptus*

| Ordovicijski period
 |
| --- |
| Donji ordovicij
 | Srednji ordovicij
 | Gornji ordovicij
 |
| Tremadok
 | *Arenig* | *Ord. III* | Darivil
 | *Ord. V* | *Ord. VI* |
| Hirnant
 |

| Paleozoička era
 |
| --- |
| Kambrij
 | Ordovicij
 | Silur
 | Devon
 | Karbon
 | Perm
 |