Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Landsberg

*Za ostale upotrebe, pogledajte Landsberg.*

| Landsberg *Landsberg* |
| --- |
|  |
|  Grb
 |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Njemačka
 |
| Gradonačelnik
 | *Olaf Heinrich* |
| Savezna država
 | Saksonija-Anhalt
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo
 | 13.098
 |
| Gustina stanovništva
 | 122 st./km²
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Vremenska zona
 | UTC+1, ljeti UTC+2
 |
| Nadmorska visina
 | 97 m
 |
| Površina
 | 107,3 km²
 |
| LandsbergLandsberg (Njemačke)
 |
| Ostali podaci
 |
| Poštanski kod
 | 06188
 |
| Pozivni broj
 | 034602
 |
| Registarska oznaka
 | SK
 |
| Web-stranica
 | www.stadt-landsberg.de |

**Landsberg** (njemački: *Landsberg*) je grad u njemačkoj saveznoj državi Saksonija-Anhalt. Jedno je od 29 opštinskih središta okruga Zale. Prema procjeni iz 2010. u gradu je živjelo 13.098 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (*AGS*) 15088195.

## Geografski i demografski podaci

Položaj grada u okrugu Zale
Landsberg se nalazi u saveznoj državi Saksonija-Anhalt u okrugu Zale. Grad se nalazi na nadmorskoj visini od 97 metara. Površina opštine iznosi 107,3 km². U samom gradu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 13.098 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 122 stanovnika/km².

## Reference

## Literatura

* Berger, Dieter (1999). *Geographische Namen in Deutschland*. Bibliographisches Institut. ISBN 3411062525.
* Fulbrook, Mary (1991). *A Concise History of Germany*. Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-36836-0.
* Gareth, Shaw (2011). *Urban Historical Geography: Recent Progress in Britain and Germany (Cambridge Studies in Historical Geography)* (Reprint edition izd.). Cambridge University Press. ISBN 0521189748.
* Home, William R.; Pavlovic, Zoran (2007). *Germany (Modern World Nations)* (2 ed. izd.). Chelsea House Pub. ISBN 0791095126.
* Hamm, Ingrid; Werding, Martin; Seitz, Helmut (3540681353). *Demographic Change in Germany* (8. izd.). New York: Springer-Verlag. ISBN 2007.
* Berghahn, V. R. (2004). *Modern Germany: Society, Economy and Politics in the Twentieth Century* (2. izd.). Cambridge University Press. ISBN 0521347483.
* Jähnig, Bernhart; Biewer, Ludwig (1991). *Kleiner Atlas zur deutschen Territorialgeschichte* (2. izd.). Bonn: Kulturstiftung der Deutschen Vertriebenen. ISBN 3885570963.
* Dornbusch, Joachim; Aner, Ekkehard (1997). *Grosser Atlas zur Weltgeschichte*. Braunschweig: Westermann. ISBN 3075095206.

## Vanjske veze

* Zvanični sajt opštine Arhivirano 2020-08-14 na Wayback Machine-u (`de`)
* Nem. Savezni zavod za statistiku (`de`)
* Stalna konferencija gradova i opština (`de`)
* KommOn Arhivirano 2014-04-29 na Wayback Machine-u - Informacioni sistem gradova, opština i okruga. (`de`)
# Schutzstaffel

Simbol SS - dve zig rune
**SS** ili **Šucštafel** (njemački: *Schutzstaffel* – *Odbrambene snage*) je bila velika paravojna organizacija koja je bila glavni deo Nacionalsocijalističke partije u Nemačkoj. Lider SS-a bio je Hajnrih Himler od 1929. do njenog raspuštanja 1945. sa porazom nemačke u Drugom svetskom ratu.

Nacisti su smatrali SS elitnom jedinicom, „pretorijanskom stražom“ partije sa svim članovima odabranim po rasnim i ideološkim kriterijima. SS se razlikovao od nemačke vojske, nacističke partije, i nemačkih državnih zvaničnika sa svojim činovima, oznakama jedinica i uniformama. Pored toga, pripadnici SS-a su na podlaktici ruke imali istetoviran broj. Što manji broj tim viši rang u SS-u. Za razliku od logoraša u koncentracionim logorima broj je bio istetoviran na desnoj ruci. SS je imao ključnu ulogu tokom holokausta: SS ajnzacgrupen jedinice izmasakrirale su preko milion civila, većinom Jevreja, u masovnim egzekucijama; lider SS-a Hajnrih Himler bio je jedan od glavnih arhitekata takozvanog konačnog rešenja; SS je hapsio Jevreje i vodio koncentracione logore u kojima ih je ubijeno na milione uz Rome i Slovene.

Borbene jedinice SS-a, nazivane Vafen-SS (njemački: *Waffen-SS*), su se razvile u sposobne i efektivne vojnike, u mnogo slučajeva superiornije od Nemačke vojske to jest *Vermahta* zbog žestokog ideološkog naboja i bolje vojne opreme.

Najpoznatiji ogranci SS-a, kasnije optuženi za ratne zločine i zločine protiv čovečnosti bili su Rajhsziherhajtshauptamt (njemački: *Reichssicherheitshauptamt - RSHA*, Glavna bezbednosna kancelarija Rajha), Ziherhajtsdinst (njemački: *Sicherheitsdienst - SD*, Bezbednosna služba), ajnzacgrupen (njemački: *Einsatzgruppen* - Grupa za specijalne operacije), služba u koncentracionim logorima poznata kao SS-totenkopfferbende (njemački: *SS-Totenkopfverbände - SS-TV*, Formacije Mrtvačke glave), i **Gestapo** (njemački: *Gestapo* - Tajna državna policija).

Nakon rata sudije na Nirmberškom suđenju proglasile su SS za kriminalnu organizaciju zbog sprovođenja rasnih zakona i genocida tokom holokausta.
# Komunist

Komunist može označavati:

* komunist, sljedbenik ideologije komunizma i/li član komunističke partije;
* Komunist (list), službeno glasilo Saveza komunista Jugoslavije.
# Galeazzo Ciano

Galeazzo Ciano
**Galeazzo Ciano** (Livorno, 18. 3. 1903. - Verona, 11. 1. 1944.), talijanski političar.

U oktobru 1922. sudjelovao je u fašističkom "pohodu na Rim", te ušao u diplomatsku službu. Nakon što je 1930. postao Mussolinijev zet, pravi brzu političku karijeru: 1935. postaje ministar za propagandu i član Velikog fašističkog vijeća, a 1936. ministar vanjskih poslova. Vodio je politiku, slijedeći Mussolinijeve direktive, što većeg vezivanja Italije uz Njemačku radi ekspanzije Italije na Balkanu i Sredozemlju.

Na sjednici Velikog fašističkog vijeća 24. 7. 1943. godine daje glas za rezoluciju koja je otvorila put rušenju Mussolinija. Nakon kapitulacije Italije pokušao je pobjeći iz zemlje, ali je uhvaćen, predan sudu fašističke Talijanske socijalne republike (koja je uspostavljena u Sjevernoj Italiji pod njemačkom okupacijom) i strijeljan.
# Neville Chamberlain

| Neville Arthur Chamberlain
 |
| --- |
|  |
|

---

Premijer Ujedinjenog Kraljevstva
 |
| Mandat 28. svibnja, 1937. – 10. svibnja, 1940.
 |
| Prethodnik
 | Stanley Baldwin
 |
| Nasljednik
 | Winston Churchill
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 18. ožujka 1869. Edgbaston kod Birminghama, Engleska, Ujedinjeno Kraljevstvo
 |
| Smrt
 | 9. studenog 1940. Heckfield kod Readinga, Engleska, Ujedinjeno Kraljevstvo
 |
| Politička stranka
 | Konzervativac
 |
| Vjera
 | Unitarijanac
 |

**Arthur Neville Chamberlain** (Edgbaston kod Birminghama, 18. ožujka 1869. - Heckfield kod Readinga, 9. studenog 1940.) bio je britanski konzervativni političar, i državnik, najpoznatiji po tome što je od 1937. do 1940. služio kao premijer Ujedinjenog Kraljevstva i imao ključnu ulogu u događajima koji su doveli do izbijanja Drugog svjetskog rata. Bio je najistaknutiji predstavnik politike popuštanja (Appeasement) nacističkoj Njemačkoj čiji je vrhunac bio Münchenski sporazum iz 1938. godine, kojim su Britanija i Francuska pristali na njemačke teritorijalne zahtjeve u Čehoslovačkoj. Nekoliko mjeseci kasnije je, nakon što su nacisti okupirali i raskomadali Čehoslovačku, njegova vlada garantirala teritorijalni integritet Poljske, te je nakon njemačke invazije u skladu sa garancijama Njemačkoj objavio rat. Nekoliko mjeseci kasnije je prisiljen na ostavku zbog kritika na račun vođenja rata. Tradicionalno se smatra jednim od najneuspješnijih državnika, odnosno najodgovornijih ličnosti za početak rata i savezničke neuspjehe na njegovom početku.

## Vanjske veze

* Popis publikacija o Chamberlainu
# Parkinsonova bolest

|  |
| --- |
| *Paralysis agitans* ((lat.)) |
| Klasifikacija prema MKB-10
 |
| G20 | Parkinsonova bolest
 |
| F02.3 | Demencija u Parkinsonovoj bolesti
 |

Ilustracija parkinsonove bolesti
**Parkinsonova bolest** je bolest poremećaja pokreta zbog smanjenja lučenja kemijske tvari dopamina u bazalnim ganglijima, dijelu mozga koji ima važnu ulogu u kontroli voljnih pokreta.
Bolest je nazvana po britanskom liječniku Jamesu Parkinsonu, koji je 1817. godine prvi opisao simptome bolesti.

## Opis bolesti

#### Primarni simptomi

* Tremor (drhtanje)
* Rigor (ukočenost)
* Bradikinezija (usporenost pokreta)
* Posturalna nestabilnost (slaba ravnoteža)
* Smetnje u kretanju

#### Sekundarni simptomi

* Depresija
* Konstipacija (zatvor)
* Inkontinencija
* Disfagija (problemi gutanja)
* Demencija
* Mikrografija
* Seboreja kože i vlasišta
* Smetnje govora
* Hipotenzija (nizak krvni tlak)
* Poremećaji spavanja

Od nje boluju i neke slavne osobe kao na primer Michael J. Fox koji godišnje izdvaja milijune na istraživanje matičnih stanica kako bi se našao lijek za ovu bolest. Od nje je bolovao boksač Muhammad Ali kao i pokojni papa Ivan Pavao II..

## Vanjske veze

* Hrvatska udruga bolesnika s poremećajima pokreta - HUBPP Arhivirano 2008-03-14 na Wayback Machine-u ((hrv.))
# Bridget Dowling

Bridget Dowling Hitler nudi informacije o britanskim ratnim obveznicama 1941.
**Bridget Elizabeth Dowling Hitler** (alternativa **Brigid**) (1891 – 1969) bila je šurjakinja Adolfa Hitlera. Bila je rodom iz Dublina u Irskoj, a udala se u Londonu za Adolfovog brata Aloisa Hitlera Jr. 3.10. 1910.

Njen muž je napustio nju i sina Williama Patricka Hitlera za vrijeme izbijanja prvog svjetskog rata. 1930-ih i 1940-ih je koristila tazbinsku vezu s Hitlerom kako bi zarađivala objavljujući eksluzivne informacije koje su danas izvor mnogih urbanih legendi.

Umrla je u Long Islandu u SAD pod lažnim imenom.

## Vanjske veze

* Hitler's Irish Relatives Arhivirano 2005-02-06 na Wayback Machine-u by Tony McCarthy
* Getting to know the Hitlers Arhivirano 2004-08-05 na Wayback Machine-u from the Daily Telegraph
* Author talks about 'the Last of the Hitlers' CNN interview
* The Last of the Hitlers Arhivirano 2005-02-06 na Wayback Machine-u by David Gardiner
# Alan Bullock

| Alan Bullock |
| --- |
|  |
| Rođenje | Alan Louis Charles Bullock (1914-decembra-13)13. decembra 1914. Trowbridge, Wiltshire, Engleska, UK  |
| Smrt | 2. februara 2004. (dob: 89) Oxfordshire, Engleska, UK |
| Nacionalnost | Britanac |
| *Alma mater* | Koledž Wadham |
| Zanimanje | historičar, biograf, autor, profesor |
| Suprug/a | Hilda Handy (vj. 1940) |
| Djeca | 3 sina i 2 kćeri |

**Alan Bullock** (Trowbridge, 13. 12. 1914. – Oxfordshire, 2. 2. 2004), britanski historičar, biograf, autor i profesor, poznat po djelima o Nacističkoj Njemačkoj i Sovjetskom Savezu. Njegova knjiga o Adolfu Hitleru iz 1952. smatra se prvom opsežnom biografijom takve vrste i imala je velik utjecaj na druge kapitalne biografije o nacističkom diktatoru.

## Opus

* *Hitler: A Study in Tyranny*, Long Acre; London: Odhams Press, 1952
* *The Liberal Tradition: From Fox to Keynes* (kourednik: Maurice Shock), London: A & C Black, 1956
* *The Life and Times of Ernest Bevin*, London: Heinemann, 1960–1983 (3 toma)
	+ *1. Trade Union leader, 1881–1940*, 1960
	+ *2. Minister of Labour, 1940–1945*, 1967
	+ *3. Foreign Secretary, 1945–1951*, 1983, ISBN 9780434094523
* *History, Civilization from its Beginnings*, London: Macdonald, 1962
* *Russland, gestern und heute [Mother Russia]* (njemački, pr. Renate Schweyen), München: Humboldt-Taschenbuchverlag, 1971
* *A Language of Life*, London: HMSO, 1975, ISBN 9780112703266
* *Has History a Future?*, Palo Alto, California: Aspen Institute, 1977, ISBN 9780915436415
* *The Harper Dictionary of Modern Thought* (kourednik: Oliver Stallybrass), New York: Harper & Row, 1977, ISBN 9780060105785
* *The Faces of Europe*, Oxford: Phaidon Press, 1980, ISBN 9780714820941
* *The Humanist Tradition in the West*, New York: Norton, 1985, ISBN 9780393304213
* *Hitler and Stalin: Parallel Lives*, London: HarperCollins, 1991, ISBN 9780002154949
* *Building Jerusalem: A Portrait of My Father*, London: Allen Lane, 2000, ISBN 9780713993622
* *Ernest Bevin: A Biography*, London: Politico's, 2002, ISBN 9781902301853

## Vanjske veze

* (`en`) Lord Bullock of Leafield, The Guardian
* (`en`) Lord Bullock, The Daily Telegraph
* (`en`) Alan Bullock, Spartacus Educational

| Akademske funkcije
 |
| --- |
| Prethodi:  **nitko**  |  **Čelnik Koledža St Catherine, Oxford**  1962–1981
 | Slijedi:  **Patrick Nairne**  |
| Prethodi:  **Kenneth Turpin**  |  **Vicekancelar Univerziteta u Oxfordu**  1969–1973
 | Slijedi:  **John Habakkuk**  |
# Philipp Scheidemann

| Philipp Scheidemann
 |
| --- |
|  |
|

---

11. Njemački kancelar 2. Kancelar Weimarske Republike |
| Mandat 13. veljače 1919. – 20. lipnja 1919.
 |
| Prethodnik
 | Hugo Haase
 |
| Nasljednik
 | Gustav Bauer
 |
|

---

Ministar financija
 |
| Mandat 1918. – 1919.
 |
| Prethodnik
 | Siegfried Graf von Roedern
 |
| Nasljednik
 | Eugen Schiffer
 |
|

---

Njemački kolonijalni ministar
 |
| Mandat 1918. – 1919.
 |
| Prethodnik
 | Wilhelm Solf
 |
| Nasljednik
 | Johannes Bell
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 26. srpnja 1865.  Kassel Njemačka Konfederacija
 |
| Smrt
 | 29. studenog 1939.  Kopenhagen, Danska
 |
| Politička stranka
 | SPD
 |

**Philipp Scheidemann** (Kassel, 26. srpnja 1865. - Kopenhagen, 29. studenog 1939.), je bio njemački socijaldemokratski političar, koji je 9. studenog 1918. proglasio Republiku, a 13. veljače 1919. je postao njezin 2. kancelar.

Karijeru je započeo kao novinar, a 1903. je postao SPD-ov delegat u Reichstagu, da bi kasnije postao jedan od glavnih vođa stranke. Tijekom Prvog svjetskog rata, zajedno sa Friedrichom Ebertom, bio je član većinske frakcije stranke, koja je nastavila glasovati za ratne zasluge, ali u isto vrijeme željela potpisivanje uvjetnog mira. Kada su socijaldemokrati prvi put ušli u kabinet kancelara Maximiliana Badenskog u listopadu 1918., Scheidemann je postao ministar bez portfelja.

Nakon abdikacije cara Vilima II. 9. studenog 1918., Maximilian Badenski je dao ostavku u korist Eberta. Iako je nova vlada namjeravala poduprijeti ustavnu monarhiju, najvjerovatnije sa nekim *Kaiserovim* unukom na čelu države, Scheidemann je, zabrinut zbog moguće radničke revolucije u Berlinu, 9. studenog 1918. na balkonu Reichstaga proglasio republiku, a da se nije ni sa kime konzultirao. Ta se odluka kasnije pokazala neopozivom.

Scheidemann je nastavio služiti u privremenoj vladi koja je na vlasti bila sljedećih nekoliko mjeseci, a nakon sastanka Nacionalne skupštine u Weimaru u veljači 1919., Friedrich Ebert je postavljen za predsjednika, a Philipp Scheidemann za kancelara. Scheidemann je 20. lipnja 1919., zajedno sa DDP-om (s kojim je SPD bio u koaliciji), dao ostavku i istupio iz vlade, nezadovoljan Versajskim ugovorom. Naslijedio ga je Gustav Bauer. Scheidemann nikad više nije sudjelovao u vladi, no ostao je aktivan u politici, služeći kao kasselski gradonačelnik (1920. - 1925.) i ponovo kao zastupnik u Reichstagu, gdje je odao vojnu opoziciju Republici . Scheidemann je nakon dolaska nacista na vlast 1933. bio u izgnanstvu. Umro je 29. studenog 1939. u Kopenhagenu u Danskoj, nedugo nakon početka Drugog svjetskog rata.
# Gustav Bauer

| Gustav Adolf Bauer
 |
| --- |
|  |
|

---

12. Njemački kancelar 3. Kancelar Weimarske Republike |
| Mandat 14. kolovoza 1919. – 26. ožujka 1920.
 |
| Prethodnik
 | Philipp Scheidemann
 |
| Nasljednik
 | Hermann Müller
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 6. siječnja 1870.  Darkehmen Sjevernonjemačka Konfederacija (danas Rusija) |
| Smrt
 | 16. rujna 1944.  Berlin, Treći Reich
 |
| Politička stranka
 | SPD
 |
| Supružnik
 | Hedwig Moch
 |

**Gustav Adolf Bauer** (Darkehmen, 6. siječnja 1870. - Berlin, 16. rujna 1944.), je bio njemački političar i kancelar od 14. kolovoza 1919. do 26. ožujka 1920. Bio je član SPD-a.

Rođen u Darkehmenu, blizu današnjeg Kalinjingrada, u tadašnjoj Istočnoj Prusiji, Bauer je prvi put ušao u povijest kao vođa trgovačke unije, a od 1908. do 1918. bio je predsjednik Generalne komisije za trgovačke unije cijele Njemačke. Kao član Reichstaga, sudjelovao je u vladama Maximiliana Badenskog i Philippa Scheidemanna, i to kao Ministar rada. Kada je Scheidemann 1919. dao otkaz, kao znak protesta Versajskom ugovoru, Bauer je postao kancelar 14. kolovoza. Tu dužnost obnašao je do 26. ožujka 1920., kada je dao otkaz. To se zbilo nedugo nakon neuspjelog Kappovog puča.

Kasnije je sudjelovao u vladama kancelara Müllera i Wirtha.
# Wilhelm Cuno

| Wilhelm Cuno
 |
| --- |
|  |
|

---

15. Njemački kancelar 8. Kancelar Weimarske Republike |
| Mandat 22. studenog 1922. – 12. kolovoza 1923.
 |
| Prethodnik
 | Joseph Wirth
 |
| Nasljednik
 | Gustav Stresemann
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 2. srpnja 1876.  Suhl Njemačko Carstvo
 |
| Smrt
 | 3. siječnja 1933.  Aumühle Weimarska Republika
 |
| Politička stranka
 | *nijedna* |

Dr. **Wilhelm Carl Josef Cuno** (Suhl, 2. srpnja 1876. - Hamburg, 3. siječnja 1933.), njemački političar koji je bio i njemački kancelar od 1922. do 1923.

Cunova vlada posebno se isticala po otporu koju je pružala Francuzima koji su htjeli okupirati njemačku pokrajinu Ruhr (1922.-1923.). Cunova vlada bila je isto odgovorna za loše ophođenje prema velikim novčanim problemima. Naime umjesto da pokušaju otplatiti ratne dugove, Cunova vlada počela je tiskati ogromne svote novca, što je dovelo do hiperinflacije koje je kulminirala 1923.

Wilhem Cuno je pohađao pravnu školu u Berlinu i Heidelbergu. Zaposlio se u carskoj državnoj blagajni 1907. Tijekom Prvog svjetskog rata Cuno se uključio u postrojbu za zalihe hrane njemačkim vojnicima, no 1917. je odustao od civilne službe kako bi se pridružio brodskoj tvrtci *Hapag*. U prosincu 1918. Cuno je bio promaknut u Hapagovog vrhovnog direktora. Kao ekonomski stručnjak Cuno je sudjelovao u poslijeratim pregovorima u vezi ratne naknade i mirovnih ugovora. Zbog njegovog važnog položaja u njemačkoj politici njegova tvrtka *Hapag* postala je jedna od najjačih njemačkih brodskih tvrtki, koja je prenosila namirnice i potrepštine između SAD-a i Njemačke.

Informalno reprezentirajući interese Reichove vlade van države, Cuno je odbio nekoliko ponuda da preuzme poziciju ministra vanjskih poslova, no prihvatio je formirati kabinet nakon ostavke Josepha Wirtha. Cuno je bio izabran za njemačkog kancelara 22. studenog 1922. predsjedničkim dekretom i stvorio većinom nestranačku vladu ekonomista i članova Njemačke narodne stranke, Njemačke demokratske stranke, Njemačke stranke centra i Bavarske nacionalne stranke.

Nakon pada njegove vlade, povukao se iz politike i nastavio sa rukovođenjem Hapaga.

Bio je član K.D.St.V Arminia Heidelber, katoličkog društva koje je član *Cartellverbanda*.
# Gustav Stresemann

| Gustav Stresemann
 |
| --- |
|  |
|

---

16. Njemački kancelar 9. Kancelar Weimarske Republike |
| Mandat 13. kolovoza 1923. – 23. studenog 1923.
 |
| Prethodnik
 | Wilhelm Cuno
 |
| Nasljednik
 | Wilhelm Marx
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 10. svibnja 1878.  Berlin Njemačko Carstvo
 |
| Smrt
 | 3. listopada 1929.  Berlin Weimarska Republika
 |
| Politička stranka
 | DVP
 |
| Supružnik
 | Käte Kleefeld
 |

**Gustav Stresemann** (Berlin, 10. svibnja 1878. - Berlin, 3. listopada 1929.) je bio državnik i najznačajnija ličnost za stabilizaciju Njemačke u međuratnom periodu i vraćanje povjerenja međunarodne zajednice u nju.

Obrazovao se na sveučilištima u Berlinu i Leipzigu. Godine 1907. postao je najmlađi poslanik parlamenta. Tijekom Prvog svjetskog rata podržavao je njemačku carsku politiku. Poslije poraza, Stresemann je usvojio republikanske oblike vladavine, ali se žestoko protivio odredbama Versajskog ugovora. Kao vođa Narodne stranke - *Volkspartei* (čiji je bio i osnivač) Stresemann je postao kancelar koalicijskog kabineta (1923.), kratko nakon francuske i belgijske okupacije Ruhra. U nekoliko sljedećih kabineta bio je ministar vanjskih poslova (1923. - 1929.) i preorijentirao je njemačku vanjsku politiku putem pomirenja sa Saveznicima. Evakuirao je Ruhr 1924. godine, potpisao Lokarnski pakt 1925. (kojim je potvrđena nepromjenjivost granica između Njemačke, Francuske i Belgije) i ustanovio Rajnsku oblast kao neutralni teritorij. Narednih godina vršio je pritisak na saveznike da evakuiraju prvu zonu Rajnske oblasti i radio na uključenju Njemačke u Ligu naroda. Za svoj rad, zajedno sa francuskim kolegom Aristideom Briandom, dobio je 1926. godine Nobelovu nagradu za mir. Stresemann je bio potpisnik Briand-Kelloggovoga (1928.), kojim je rat stavljen van zakona, i upravo je prihvatio Jangov plan kada ga je smrt zadesila u Berlinu, 1929. godine.

## Vanjske veze

* Hitler, Stresemann and the Discontinuity of German Foreign Policy Arhivirano 2005-10-27 na Wayback Machine-u by Edgar Feuchtwanger
* Nobel biography Arhivirano 2008-07-23 na Wayback Machine-u
# Joseph Wirth

| Karl Joseph Wirth
 |
| --- |
|  |
|

---

14. Njemački kancelar 7. Kancelar Weimarske Republike |
| Mandat 10. svibnja 1921. – 14. studenog 1922.
 |
| Prethodnik
 | Konstantin Fehrenbach
 |
| Nasljednik
 | Wilhelm Cuno
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 6. rujna 1879.  Freiburg im Breisgau Njemačko Carstvo
 |
| Smrt
 | 3. siječnja 1956.  Freiburg im Breisgau Zapadna Njemačka
 |
| Politička stranka
 | DZP
 |

**Karl Joseph Wirth** (Freiburg im Breisgau, 6. rujna 1879. - Freiburg im Breisgau, 3. siječnja 1956.), je njemački političar iz DZP-a koji je od 10. svibnja 1921. do 14. studenog 1922. služio kao njemački kancelar. Zajedno sa svojim ministrom vanjskih poslova, Waltherom Rathenauom, Wirth je krenuo u ostvarivanje politike *"ispunjavanja"* u skladu sa njemačkim reparacijama kako bi pokazao da je Njemačka u nemogućnosti da plati.

Wirth je do danas najmađi kancelar kojeg je imala Njemačka. Danas je najpoznatiji po svom govoru iz 1922. ispred Reichstaga nakon što je u atentatu od strane desnih ekstremista ubijen Walther Rathenau. Wirth - kao političar desnog centra - je rekao: *"Neprijatelji su desno!"*

Njegove riječi su se pokazale istinitim.
# Wilhelm Marx

| Wilhelm Marx
 |
| --- |
|  |
|

---

16. Njemački kancelar 10. Kancelar Weimarske Republike |
| Mandat 30. studenog 1923. – 15. siječnja 1925.
 |
| Prethodnik
 | Gustav Stresemann
 |
| Nasljednik
 | Hans Luther
 |
|

---

18. Njemački kancelar 12. Kancelar Weimarske Republike |
| Mandat 28. lipnja 1928. – 27. ožujka 1930.
 |
| Prethodnik
 | Hans Luther
 |
| Nasljednik
 | Hermann Müller
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 15. siječnja 1863.  Köln Sjevernonjemačka Konfederacija
 |
| Smrt
 | 5. kolovoza 1946.  Bonn Zapadna Njemačka
 |
| Politička stranka
 | DZP
 |

**Wilhelm Marx** (Köln, 15. siječnja 1863. - Bonn, 5. kolovoza 1946.), njemački katolički političar koji je kao član središnje partije odslužio 2 neuzastopna mandata na poziciji njemačkog kancelara Weimarske republike (1923. - 1925. i 1928.-1930.).

## Vanjske veze

*
# Hans Luther

| Hans Luther
 |
| --- |
|  |
|

---

17. Njemački kancelar 11. Kancelar Weimarske Republike |
| Mandat 15. siječnja 1925. – 12. svibnja 1926.
 |
| Prethodnik
 | Wilhelm Marx
 |
| Nasljednik
 | Wilhelm Marx
 |
|

---

Vršitelj dužnosti predsjednika Njemačke
 |
| Mandat 28. veljače 1925. – 12. ožujka 1925.
 |
| Prethodnik
 | Friedrich Ebert
 |
| Nasljednik
 | Walter Simons (privremeni)
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 10. ožujka 1879.  Berlin Njemačko Carstvo
 |
| Smrt
 | 11. svibnja 1962.  Düsseldorf Zapadna Njemačka
 |
| Politička stranka
 | *nijedna* |
| Zanimanje
 | odvjetnik
 |

**Hans Luther** (Berlin, 10. ožujka 1879. - Düsseldorf, 11. svibnja 1962.) je bio njemački političar koji je od 15. siječnja 1925. do 12. svibnja 1926. služio kao njemački kancelar.

Rođen u Berlinu, Luther je u politiku ušao 1907. kao gradski savjetnik u Magdeburgu. Godine 1913. postao je tajnik Städtetaga, a 1918. gradonačelnik Essena. U prosincu 1922., kancelar Wilhelm Cuno je Luthera postavio za ministra hrane i agrikulture.

Tu poziciju zadržao je i 1924. kada je Wilhelm Marx postao kancelar. Luther je 1925. postavljen za kancelara, ali je Marx ponovo postao kancelar već 1926. Luther je nakon smarti Friedricha Eberta kratko služio kao privremeni njemački predsjednik.

Luther je 1930. postavljen za predsjednika Reichsbanka. Nakon toga je postavljen za njemačkog ambasadora u SAD-u, gdje je služio od 1933. do 1937., kada je otišao u mirovinu.

Luther je 1933. održao poznati govor na Sveučilištu Columbia. Nakon tog govora, Nicholas Murray Butler, predsjednik Columbije, je održao primanje u njegovu čast.

Nakon Drugog svjetskog rata, Luther se povukao iz mirovine kako bi služio kao savjetnik novoj vladi. Umro je 11. svibnja 1962. u Düsseldorfu.