Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Elias Canetti

| Elias Canetti  |
| --- |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | 25.7. 1905. Ruščuk, Bugarska |
| Smrt | 14. augusta 1994. (dob: 89) Zürich, Švicarska |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | romanopisac |

*„Slijepilo“*, 1931
Grob **Eliasa Canettia** u Zürichu
**Elias Canetti** (Ruščuk, 25. juli 1905. - Zürich, 13. august 1994. godine) je bio njemački pisac bugarskog porijekla.

Canetti se rodio u trgovačkoj porodici sefardskih Židova (prezime mu potječe od mjesta Canete u Španiji). Godine 1911. mu se otac preselio u Englesku, a nakon njegove smrti ga je majka odvela u Beč. Od 1916. do 1921. je živio u Zürichu, a do 1924. u Njemačkoj. Od 1924. se stalno nastanio u Beču gdje je studirao kemiju na Univerzitetu u Beču.

Nakon Anschlussa se ponovno naselio u Britaniji, gdje je stekao i državljanstvo, a posljednje je godine proveo u Zürichu.

* 1984. godine dobio je Nobelovu nagradu za književnost.

## Djela

* "Baklja u uhu" (monografija, 1984.),
* "Drugi Proces" (monografija, 1986.),
* "Glasovi Marakeša" (monografija, 1982.),
* "Igra očiju" (monografija, 1989.),
* "Masa i moć" (monografija, 1984.),
* "Prisluškivač" (monografija, 1987.),
* "Spašeni jezik" (monografija, 1982.).

## Vanjske veze

* Biografija na www.nobelprize.org
* Katalog Crolista Arhivirano 2006-12-06 na Wayback Machine-u
# Clara Bow

| Clara Bow |
| --- |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | Clara Gordon Bow (1905-jula-29)29. jula 1905. Brooklyn, New York |
| Smrt | 27. septembra 1965. (dob: 60) West Los Angeles, Kalifornija |
| Supružnik | Rex Bell |

**Clara Gordon Bow** (29. jul 1905 (1907?)– 27. septembar 1965.) bila je američka glumica i seks simbol koji je stekao slavu u doba nijemog filma 1920-ih. Bow je bila poznata po seksualnom magnetizmu, živahnosti i vedrom karakteru, kao i nadimku "The It girl", gdje je "It" (engleski "to") značilo seksepil. Također je postala poznata kao oličenje flapper djevojke.

## Filmografija

|  |  |
| --- | --- |
| * *Beyond the Rainbow* (1922)
* *Down to the Sea in Ships* (1922)
* *Enemies of Women* (1923)
* *The Daring Years* (1923)
* *Maytime* (1923)
* *Black Oxen* (1923)
* *Grit* (1924)
* *Poisoned Paradise* (1924)
* *Daughters of Pleasure* (1924)
* *Wine* (1924)
* *Empty Hearts* (1924)
* *Helen's Babies* (1924)
* *This Woman* (1924)
* *Black Lightning* (1924)
* *Capital Punishment* (1925)
* *The Adventurous Sex* (1925)
* *Eve's Lover* (1925)
* *The Lawful Cheater* (1925)
* *The Scarlet West* (1925)
* *My Lady's Lips* (1925)
* *Parisian Love* (1925)
* *Kiss Me Again* (1925)
* *The Keeper of the Bees* (1925)
* *The Primrose Path* (1925)
* *Free to Love* (1925)
* *The Best Bad Man* (1925)
* *The Plastic Age* (1925)
* *The Ancient Mariner* (1925)
* *My Lady of Whims* (1925)
* *Dance Madness* (1926)
 | * *Shadow of the Law* (1926)
* *Two Can Play* (1926)
* *Dancing Mothers* (1926)
* *Fascinating Youth* (1926)
* *The Runaway* (1926)
* *Mantrap* (1926)
* *Kid Boots* (1926)
* *It* (1927)
* *Children of Divorce* (1927)
* *Rough House Rosie* (1927)
* *Wings* (1927)
* *Hula* (1927)
* *A Trip Through the Paramount Studio* (1927) (kratkometražni)
* *Get Your Man* (1927)
* *Red Hair* (1928)
* *Ladies of the Mob* (1928)
* *The Fleet's In* (1928)
* *Three Weekends* (1928)
* *Hollywood Snapshots #11* (1929) (kratkometražni)
* *The Wild Party* (1929)
* *Dangerous Curves* (1929)
* *The Saturday Night Kid* (1929)
* *Paramount on Parade* (1930)
* *True to the Navy* (1930)
* *Love Among the Millionaires* (1930)
* *Her Wedding Night* (1930)
* *No Limit* (1931)
* *Kick In* (1931)
* *Call Her Savage* (1932)
* *Hoop-La* (1933)
 |

## Vanjske veze

* Clara Bow na sajtu IMDb
* Clara Bow na Filmskoj bazi podataka TCM (`en`)
* Clara Bow na Allmovieu
* Clara Bow na Find a Grave
* Photographs of Clara Bow
* The Clara Bow Page
* Clara Bow's death certificate Arhivirano 2006-11-01 na Wayback Machine-u
* Photographs and bibliography
* Clara Bow My Life Story
# Stevan Bodnarov

**Stevan Bodnarov** (Gospođinci, 12. avgust 1905 – Beograd, 20. maj 1993), srpski vajar i slikar, učesnik narodnooslobodilačke borbe.

## Biografija

Rođen je 12. avgusta 1905. godine u Gospođincima, Austrougarska, danas u Vojvodini, Srbija. Za vreme školovanja napušta bravarski zanat i stupio 1925. u Umetničku školu u Beogradu. Najpre učio vajarstvo kod P. Palačinija, a potom slikarstvo kod Mihaila Milovanovića. Od 1930. imao je izlaganja na prolećnim i jesenjim izložbama u Beogradu, a samostalno izlaže u Beogradu 1933. i Novom Sadu 1938. godine.

Boravio je u Parizu od 1934. do 1935. i 1938.-1939. i tamo održavao izložbe. Zbog učestvovanja u NOP-u, od 1942. do 1944. bio je zatvoren u Banjičkom logoru, a u proleće 1944. godine odlazi u NOVJ.

Bodnarov je ostao prilično dosledan svojim shvatanjima, zastupajući realistički stilski izraz u vajarstvu i u slikarstvu. Bavio se poslednjih godina minijaturom i u nju uveo dinamičniju fakturu.

Umro je 20. maja 1993. godine u Beogradu. Sahranjen je u Aleji zaslužnih građana na Novom groblju.

## Stvaralaštvo

Glavni slikarski radovi su mu:

* Autoportret (1932., Muzej Matice srpske)
* Ciganka (1936.)
* Pejzaž iz Pudaraca (1936.)

Glavni vajarski radovi su mu: poprsja Pjera Križanića, Cuce Sokić (Muzej u Skoplju), Ismeta Mujezinovića (Narodni muzej, Beograd), Dimitrija Tucovića (trg Slavija u Beogradu), te spomenici Janku Čmeliku u Staroj Pazovi (1948.), streljanim u Jajincima (1951.), palim borcima u Kuli (1951.) i u Bijelom Polju (1952.). Autor je i poprsja Ive Lole Ribara, Ivana Milutinovića i Đure Đakovića na Grobnici narodnh heroja na Kalemegdanu.

## Foto galerija

* Janko Čmelik, Stara Pazova
* „Partizanski Kurir“, Muzej istorije Jugoslavije, Beograd
* Spomen-park „Jajinci“
* Grobnica narodnih heroja na Kalemegdanu
* Ivo Lola Ribar
* Đuro Đaković
* Ivan Milutinović

## Literatura

* **Enciklopedija Jugoslavije** (knjiga prva). „Jugoslavenski leksikografski zavod“, Zagreb, 1980. godina.

## Vanjske veze

* Stevan Bodnarov, nekrunisani kralj umetnika, boema
# Hasan Kikić

| Hasan Kikić |
| --- |
| Biografske informacije |
| Rođenje | (1905-augusta-20)20. augusta 1905. Gradačac, BiH pod austro-ugarskom vlašću |
| Smrt | 6. maja 1942. (dob: 36) planina Čemernica, NDH (formalno Kraljevina Jugoslavija |
| Nacionalnost | Bošnjak |
| Obrazovanje |
| Školovanje | Pravni fakultet Univerziteta u Beogradu |
| Zanimanje | pisac |
| Opus |
| Jezik | bosanski |
| Znamenita djela |
| *Provincija u pozadini* (1935) *Ho-ruk* (1936) *Šta se dogadja u Španiji* (1937) *Bukve* (1938)  |
| Inspiracija |
|
Od
* Miroslav Krleža
 |

**Hasan Kikić** (Gradačac, 20. august 1905. – Čemernica, 6. maj 1942), bosanskohercegovački književnik koji je pisao i poeziju i prozu. Zajedno sa Skenderom Kulenovićem i Safetom Krupićem osnovao je časopis *Putokaz*, u osvit kulturalnog i političkog uzdizanja Bošnjaka. Časopis je izlazio u periodu od 1937. do 1939. godine. Poginuo je kao partizan 6. maja 1942. u četničkoj zasjedi kod sela Rapta, na planini Čemernici.

## Biografija

Rođen u osiromašenoj begovskoj porodici, kao jedan od sedam sinova roditelja Hase i Munire (rođene Đulbegović).
Učiteljsku školu je pohađao u Derventi i Zagrebu i radio kao učitelj u Pašinom Konaku (Hajderovići) u okolini Zavidovića, Rogatici, Gornjem Sjeničaku u okolini Vrginmosta i Pisarovini u Hrvatskoj. Pravni fakultet pohađao i završio u Beogradu.

1937. godine zajedno sa Skenderom Kulenovićem i Safetom Krupićem u Zagrebu pokrenuo bošnjački časopis *Putokaz*. Surađivao je u *Pečatu* (1939–1940). Sa početkom Drugog svjetskog rata odlazi u partizane u februaru 1942. i kao komesar bataljona gine tri mjeseca kasnije - 6. maja 1942. u četničkoj zasjedi.

Po njemu je nazvana Nagrada za prosvjetne radnike u Socijalističkoj republici Bosni i Hercegovini.

## Bibliografija

* *Provincija u pozadini*, Epoha. Zagreb, 1935;
	+ *Provincija u pozadini i druge pripovijetke*, Zora. Zagreb, 1951;
	+ 3. izd. Veselin Masleša, Sarajevo, 1981;
	+ 4. izd. Veselin Masleša, Sarajevo, 1985;
* *Ho-ruk*, roman, Slob, Zagreb 1936.
* *Šta se dogadja u Španiji*, Koprivnica, 1937. Objavljeno pod imenom Alija Korjenić.
* *Bukve*, roman, Hrvatska naklada. Zagreb, 1938;
	+ Vzpoura Kokinů, (Bukve). Prev. na češki Anna Urbanová Praha 1946; ELLK. Praha, 1947.
* *Lole i hrsuzi*, Svjetlost. Sarajevo, 1947;
	+ 2. izd. Gradačac (Turističko društvo), 1974.
* *Zgode o nasušnom hljebu*, Nakladni zavod Hrvatske, Zagreb, 1949.
* *Djela, Knjiga I-III*, Svjetlost, Sarajevo, 1952-53.
* *Carska goveda*, Prosveta. Beograd, 1952;
	+ Preveo na ruski, Derviš Imamović, Carski skot, Moskva, 1959;
	+ Turističko društvo. Gradačac, 1973;
	+ Veselin Masleša. Sarajevo, 1981.
* *Dedija*, Pripovijetke. Seljacka knjiga. Sarajevo, 1953.
* *Proza*, Prosveta; Svjetlost; Mladost. Beograd: Sarajevo: Zagreb, 1967 (Srpskohrvatski pisci XX veka).
* *Izabrana djela Knjiga I-III*, Priredili Rizo Ramić i Miroslav Vaupotić. Svjetlost Sarajevo, 1969.
* *Pripovijetke - Provincija u pozadini - Bukve - Lole i hrsuzi*, Matica hrvatska; Zora. Zagreb, 1969.
* *Sabrana djela, Knjiga I-V* Univerzal Tuzla, 1987.

## Reference

## Vanjske veze

* Kitabhana
* Provincija u pozadini, članak o Hasanu Kikiću na portalu jergovic.com
# Mary Renault

| Mary Renault |
| --- |
| Biografske informacije |
| Rođenje | Mary Challans (1905-septembra-04)4. septembra 1905. Forest Gate, London, Engleska, UK |
| Smrt | 13. decembra 1983. (dob: 78) Cape Town, Južna Afrika |
| Nacionalnost | engleska |
| Obrazovanje |
| Školovanje | St Hugh's College, Oxford |
| Zanimanje | spisateljica |
| Opus |
| Književne vrste | historijska fikcija, antička Grčka |

**Mary Renault** (Meri Renolt) ) (4. septembar 1905 – 13. decembar 1983) rođena kao**Mary Challans**, bila je engleska spisateljica najpoznatija po historijskim romanima s radnjom smještenom u Antičku Grčku. Osim što je napisala fiktivne portrete ličnosti kao što su Tezej, Sokrat, Platon i Aleksandar Veliki, napisala je i historijsku biografiju Aleksandra Velikog.

## Bibliografija

### Suvremena fikcija

* *Purposes of Love* (američki naslov: *Promise of Love*) (1939)
* *Kind Are Her Answers* (1940)
* *The Friendly Young Ladies* (američki naslov: *The Middle Mist*) (1943)
* *Return to Night* (1947)
* *The North Face* (1948)
* *The Charioteer* (1953)

### Historijski romani

* *The Last of the Wine* (1956) — s radnjom Ateni za vrijeme peloponeskog rata; narator je Sokratoiv učenik
* *The King Must Die* (1958) — mitski Tezej do ubistva njegovog oca
* *The Bull from the Sea* (1962) — ostatak Tezejevog života
* *The Mask of Apollo* (1966) — glumac u doba Platona i Dionizija Mlađeg (pred kraj knjige se nakratko pojavljuje Aleksandar Veliki)
* *Fire from Heaven* (1969) — Aleksandar Veliki od četiri godine života do očeve smrti
* *The Persian Boy* (1972) — iz Bagoasove perspektive; Aleksandar Veliki nakon osvajanja Perzije
* *The Praise Singer* (1978) — pjesnik Simonid sa Keja
* *Funeral Games* (1981) — Aleksandrovi nasljednici

### Publicistika

* *The Nature of Alexander* (1975) — biografija Aleksandra Velikog
* *Lion in the Gateway: The Heroic Battles of the Greeks and Persians at Marathon, Salamis, and Thermopylae* (1964) — o grčko-perzijskim ratovima

### Radio

*The King Must Die* i *The Bull From the Sea* su adaptirani u 11-dijelnu radio-seriju na BBC Radio 4 pod naslovom *The King Must Die*.

## Reference

## Vanjske veze

* The Greek World of Mary Renault
* Review of *The Friendly Young Ladies* Arhivirano 2007-09-29 na Wayback Machine-u
# Vladan Desnica

**Vladan Desnica** (Zadar, 17. rujna 1905. – Zagreb, 4. ožujka 1967.), jugoslavenski književnik. Pisao je pjesme, pripovjetke, drame, romane. Vanredan stilist, suptilan psihološki analitičar, sažet u mislima i opservacijama.

Rođen je u Zadru u Kraljevini Dalmaciji u porodici srpskog porijekla. Njegov je otac Uroš Desnica, a majka Fani Desnica. Vladan Desnica je potomak Stojana Mitrovića Jankovića (o. 1635–1687), u srpskoj narodnoj pjesmi poznatog kao Janković Stojan. Većina njegovih djela se bavi životom u gradovima i selima Sjeverne Dalmacije.

Vladan Desnica studirao je pravo i filozofiju u Zagrebu i Parizu, a diplomirao je na zagrebačkom Pravnom fakultetu 1930. Radio je kao advokat, a zatim je prešao u državnu službu. 1934. pokrenuo je književnopovijesni godišnjak *Magazin sjeverne Dalmacije* koji je i uređivao dvije godine. Književnim radom počeo se baviti prije Drugog svjetskog rata, a intenzivno tek po završetku rata.

Njegovo najpoznatije i od kritike vrednovano djelo je roman *Proljeća Ivana Galeba* iz 1957. godine, u kome kroz riječi intelektualca na bolničkoj postelji iznosi meditacije o bolesti i smrtnosti.

Godine 1954. napisao je scenarij za *Koncert*, jedan od najboljih filmova u historiji kinematografije u Jugoslaviji.

## Djela

* *Zimsko ljetovanje* (1950)
* *Proljeća Ivana Galeba* (1957)
* Zbirke novela - *Olupine na suncu* (1953)
* *Tu, odmah pored nas* (1956)
* *Fratar sa zelenom bradom* (1969)
* Zbirka stihova - *Slijepac na žalu* (1956)
* Eseji - *Progutane polemike* (iz zaostavštine), Beograd, 2001.
* *Izabrana dela 1-4*, Beograd, 2000.

## Reference

## Vanjske veze

* Vladan Desnica Facebook
* Vladan Desnica na IMDb
* Vladan Desnica biografija
# Pavle Bogatinčević

| Pavle Bogatinčević |
| --- |
|  |

**Pavle Bogatinčević** je bio srpski glumac. Rođen je u Beogradu 24. 9. 1905. godine, a umro u Beogradu 19. 6. 1994.

Gimnaziju i glumačku školu završio je u Beogradu. Članom beogradskog Narodnog pozorišta postao je 1923. Od 1926 radio je u Nišu, Skoplju, Novom Sadu i Sarajevu, a od 1936. stalno je u Beogradu.

Kao mlad glumac istakao se ulogama ljubavnika i u salonskoj komici, a kasnije u karakternim ulogama. S velikim uspehom je kreirao dr Pubu Fabricija Glembaja (Miroslav Krleža:*Gospoda Glembajevi*). U toj ulozi je naročito je bio izražen njegov smisao za karaterizaciju lika. Istakao se i ulogom Ninkovića (Branislav Nušić:*Gospođa ministarka*).

Gospodin sa manirima, između dva svetska rata bio je „amorozo“ beogradskog glumišta. Elegantan sa cilinderom bio je predmet obožavanja mnogih dama.

Igrao je u svim beogradskim pozorištima a imao je i više uloga na filmu.

## Vanjske veze

* Pavle Bogatinčević na sajtu IMDb
# Vjekoslav Kaleb

**Vjekoslav Kaleb** (Tisno, 27. rujna 1905. - 13. travnja 1996.) je bio hrvatski nastavnik i književnik.

## Biografija

Školovao se u Zadru, Beogradu i Šibeniku te pohađao Učiteljsku akademiju u Zagrebu. Podučavao je u raznim selima Zagore te kasnije u Šibeniku i Zagrebu. Sudjelovao je u Drugom svjetskom ratu.
Nakon toga je bio urednik nekoliko književnih časopisa i tajnik Društva hrvatskih književnika i Matice hrvatske.

Objavio je ukupno 57 novela u brojnim zbirkama ("Na kamenju", "Izvan stvari", "Brigada", "Trideset konja", "Kronika dana", "Smrtni zvuci", "Nagao vjetar", "Ogledalo", "Luk i strijela"...) i 3 romana ("Ponižene ulice", "Divota prašine", "Bijeli kamen"). Većina njegovih djela tematski se bavi životom u izoliranim zaselcima Zagore.

Pisao je i filmske scenarije, reportaže, članke, prikaze i prevodio (najpoznatiji je njegov prijevod bajke "Pinocchio" Carla Colodija). "Gost" je jedna od njegovih najranijih (objavljena 1940.), ali i najboljih i najpoznatijih novela.

Djela su mu prevedena na više europskih jezika.

## Vanjske veze

* Vjekoslav Kaleb na sajtu IMDb
# Franjo Šeper

| Franjo Šeper
 |
| --- |
|   |
| Datum rođenja
 | 2. oktobar 1905.
 |
| Mesto rođenja
 | Osijek (Austrougarska)
 |
| Datum smrti
 | 30. decembar 1981.
 |
| Mesto smrti
 | Rim (Italija)
 |
| Zvanje
 | Zagrebački nadbiskup
 |
| Prethodnik
 | Alojzije Stepinac
 |
| Naslednik
 | Franjo Kuharić
 |

**Franjo Šeper** (Osijek, 2. oktobar 1905 – Rim, 30. decembar 1981) je bio hrvatski nadbiskup i kardinal.

Teologiju je studirao u Zagreb u i Rimu, posle je doktorirao na Gregoriani. Od 1941. do 1945. bio je rektor Bogoslovskog fakulteta u Zagrebu, od 1954. zagrebački nadbiskup koadjutor, a od 1960. nadbiskup. Kardinal Franjo Šeper učestvovao je na Drugom vatikanskom koncilu. U koncilskoj većini istakao se nizom govora za obnovu crkve, za narodni jezik i đakonat. Papa Pavle VI postavio ga je 1965. godine za kardinala, a bio je i predsednik međunarodne teološke komisije, pročelnik rimskog sabora za nauk vere od 1968. do 1981. godine, gde je bio član brojnih vatikanskih saveta i komisija. Sahranjen je u zagrebačkoj katedrali.

## Vanjske veze

* Franjo Šeper — Biografija Arhivirano 2009-05-14 na Wayback Machine-u
# Josip Kolumbo

**Josip Kolumbo** (1905-1930) je bio mašinbravarski radnik, jugoslovenski komunist i jedan od sedmorice sekretara SKOJ-a.

## Biografija

Rođen je 11. novembra 1905. godine u Kutjevu, kod Osijeka.

Kao bravarski radnik u Zagrebu je učestvovao u radničkim štrajkovima. Godine 1922. postao je član SKOJ-a. Godinu dana kasnije zapošljava se u Železničkoj radionici u Nišu, u kojoj je izabran za sekretara SKOJ-a, a ubrzo i za člana Pokrajinskog komiteta SKOJ-a za Srbiju. Više puta je hapšen i zatvaran.

Krajem 1927. godine, Partija ga šalje na studije u Moskvu na Sverdlovski univerzitet. U Jugoslaviju se vraća u vreme šestojanuarske diktature i stupa na dužnost političkog sekretara Centralnog komiteta SKOJ-a.

Zajedno sa Perom Popovićem Agom, organizacionim sekretarom CK SKOJ-a, upao je u policijsku zasedu, 14. avgusta 1930. godine, u Zagrebu i u sukobu s policijom poginuo.

Sahranjen je u Grobnici narodnih heroja na Zagrebačkom groblju Mirogoj.

## U popularnoj kulturi

U TV-seriji *Sedam sekretara SKOJ-a* je njegov lik tumačio Enver Petrovci.

## Literatura

* **Mala enciklopedija Prosveta**, Beograd 1959. godina
# Janko Čmelik

**Janko Čmelik** (*Janko Čmelík*) (1905-1942) partizan i narodni heroj Jugoslavije.

Rođen je 16. novembra 1905. godine u Staroj Pazovi. Potiče iz siromašne seljačke porodice, radio kao najamni radnik i rano stupio u radnički pokret. Član KPJ od 1935. godine, bio je član Sreskog komiteta KPJ u Staroj Pazovi od 1937. godine, a član Okružnog komiteta od 1939. godine do smrti. U svom kraju se isticao u radu legalnih i ilegalnih organizacija naprednog pokreta, kao i na unapređivanju zadrugarstva.

Posle bekstva iz zarobljeništva 1941. godine, vratio se u rodni kraj gde je učestvovao pripremama organizovanja ustanka. Osnovao partizansku desetinu, a zatim i Podunavski NOP odred. Novembra 1941. godine u ilegalstvu, pao u ruke ustašama. Ranjen u sukobu, mučen najpre u bolnici (agenti mu pucali u tek zaraslu ranu), a zatim u zatvoru (svrdlom su mu bušili kosti i gulili kosti), sve do streljanja 12. maja 1942. godine.

Za narodnog heroja proglašen je 25. oktobra 1943. godine.
# Danil Harms

| Danil Harms Дании́л Ива́нович Хармс |
| --- |
| Biografske informacije |
| Rođenje | Danil Ivanovič Juvačov (1905-decembra-30)30. decembra 1905.  Sankt Petersburg, Rusija (tada  Rusko Carstvo) |
| Smrt | 2. februara 1942. (dob: 36)  Sankt Petersburg, Rusija (tada  Lenjingrad, Sovjetski Savez) |
| Pseudonim | Danil Harms Daniel Harms |
| Nacionalnost | Rus |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | pisac |
| Opus |
| Književni pravac | avangarda nadrealizam teatar apsurda |
| Književne vrste | proza, drama, poezija |
| Jezik | ruski |
| Znamenita djela |
| *Elizabeta Bam* |

**Danil Harms** (ru: **Даниил Хармс**, 30. prosinca 1905. - 2. veljače 1942), bio je satiričar ranog sovjetskog perioda, koji je takođe koristio i nadrealistični i apsurdni stil. Rođen je kao **Danil Ivanovič Juvačov** (*Даниил Иванович Ювачев*), a pseudonim **Harms** je smislio u srednjoj školi. Takođe je koristio i pseudonime **Horms**, **Čarms**, **Šardam** itd.

Njegove priče su uglavnom kratke vinjete, obično dugačke samo par paragrafa, u kojima se scene siromaštva i bede smenjuju s fantastičnim događajima i sa širokom komedijom. Ponekad se u pričama pojave poznati pisci.

Harmsove priče su nepredvidive i neuređene; likovi često ponavljaju istu stvar zaredom i na druge načine ponašaju se iracionalno. Linearna priča počne da se razvija, ali se lako prekine neobjašnjivom katastrofom koja priču povede u drugom pravcu.

Harms nije bio popularan zaživota i većinu stvari je izdao kao samizdat. Bio je osuđen za antisovjetsko delovanje i poslan na godinu dana u zatvor u Kursku. Tokom opsade Lenjingrada 1941. godine, Harms je po drugi put uhapšen, ovaj put za defetizam. Umro je od gladi u zatvoru 1942. godine.

## Povezano

* *Slučaj Harms*, jugoslavenski biografski film iz 1987. godine

## Vanjske veze

* Даниил Хармс: лучшие рассказы, стихи Arhivirano 2018-08-25 na Wayback Machine-u
* Биография на сайте энциклопедии «Кругосвет» Arhivirano 2009-03-03 na Wayback Machine-u
* Биография Arhivirano 2009-03-04 na Wayback Machine-u
* Даниил Хармс Arhivirano 2012-01-26 na Wayback Machine-u на Стихии
* Даниил Хармс, литературоведческий проект Arhivirano 2017-09-12 na Wayback Machine-u
* Даниил Хармс на сайте иронической поэзии Arhivirano 2010-01-23 na Wayback Machine-u
* Кто Вы, Даниил Хармс? Рецензия на книгу А.Кобринского «Даниил Хармс».
* Библиография на сайте «Даниил Хармс» Arhivirano 2013-01-20 na Wayback Machine-u
* «Пусть меня расстреляют; но форму я не одену» / В. Шубинский и Г. Морев о том, можно ли верить следственным делам Хармса и Введенского // Colta.ru. 2014. 4 февр.
* Сообщество поклонников Даниила Хармса в Instagram
# Kosta Milovanović

| Kosta Milovanović
 |
| --- |
|   |
| Lični podaci
 |
| Datum rođenja
 | (1847-juna-08)8. juna 1847.
 |
| Mesto rođenja
 | Beograd (Kneževina Srbija)
 |
| Datum smrti
 | 6. maja 1905.
 |
| Mesto smrti
 | Beograd (Kraljevina Srbija)
 |
| Najviši čin
 | General
 |

**Kostantin**, **Kosta** ili **„Koka“' Milovanović** (Beograd, 8. jun 1847 — Beograd, 6. maj 1905) je bio srpski general, profesor Vojne akademije u Beogradu i konstruktor puške zvane „mauzer-kokinka“, jedne od najboljih pušaka na svetu krajem 19. veka.

## Biografija

Bio je prvi vojni izaslanik Kneževine Srbije u Austrougarskoj od 1878—1880.

Za dopisnog člana Srpskog učenog društva izabran je 30. januara 1885. godine, ali se u junu pismeno izjasnio da se ne prihvata izbora.

## Reference

## Vanjske veze

* Koka popravlja Mauzera
# Branivoje Jovanović

| Branivoje Jovanović |
| --- |
| *Branivoj Jovanović, vojvoda Brana* |
| Rođenje | 23. april 1883. Kisiljevo, Požarevac,  Kraljevina Srbija  |
| Smrt | 30. maj 1905. Petraljica, Kumanovo, Otomanska imperija |

**Branivoje Jovanović** (23. maj 1883, Kisiljevo — 30. maj. 1905, selo Petraljica kod Kumanova), poznat kao **Vojvoda Brana**, je bio pešadijski poručnik i četnički vojvoda.

## Biografija

Veoma je malo pouzdanih istorijskih podataka o ovom čoveku. Zna se da se zvao Branivoj Jovanović i da je rođen 1883. godine u selu Kisiljevu kod Požarevca. Pohađao je gimnaziju u Beogradu i Šabcu i završio Vojnu akademiju u Beogradu. Čim je dobio oficirski čin, prijavio se sa nekoliko svojih drugova kao dobrovoljac u četnike-komite i otišao u makedoniju da se bori protivu Turaka.

Bio je veoma hrabar i istakao se u bici na Čelopeku. Posle ove bitke krstario je po krivopalanačkom kraju. Napunio je 22 godine kada je 1905. godine sa grupom svojih četnika bio opkoljen u dve kuće u selu Petraljici iz kojih su pružali otpor znatno jačoj turskoj jedinici. Turci su zapalili kuću u kojoj su se nalazili četnici vojvode Brane i Bogdana ali se oni nisu predavali nego su izginuli svi do jednoga. Narod je sutradan iz ruševina kuća iskopali tela poginulih četnika i sahranili u blizini Petraljičke crkve.

Vojvoda Brana je bio mlad oficir sa činom potporučnika i nikad nije zvanično dobio zvanje vojvode ali zbog svoje izuzetne hrabrosti i slave koju je stekao, narod iz krajeva u kojima se borio sa Turcima su ga prozvali četničkim Vojvodom.

Na Petrovdan 1923. armijski oficiri I i III armije otkrili su spomenik vojvodama Hajncu i Brani i njihovim četnicima, na mestu, gde su junački pali. Njihova smrt dugo je opevana u narodu. Između dva rata bio je popularan pozorišni komad „Vojvoda Brana“ i često je igran u Južnoj Srbiji, kako se onda zvala Makedonija.

## Priznanja

* U Beogradu jedna ulica nosi njegovo ime Vojvode Brane.

## Reference

## Literatura

1. Narodna enciklopedija, 1927. godine, Miomir Milenović.
2. Milenković, Branko Ciga (1998.) ((`sh`)). *Beograd-ljudi i ulice*. Beograd: Beostar.

## Povezano

* Četnici
* Vojvoda
* Bogdan Jugović Hajnc
* Jovan Babunski
* Vojin Popović
* Savatije Milošević
* Vojislav Tankosić

## Vanjske veze

* Istorija Četnika u Makedoniji Arhivirano 2012-07-25 na Wayback Machine-u
* Stevan Jovičić, S kamerom i puškom: Dragiša M. Stojadinović Arhivirano 2016-02-01 na Wayback Machine-u