Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Robert Boyle

|  |
| --- |
| **Robert Boyle** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | 25. siječnja 1627. Lismore, County Waterford, Irska
 |
| Smrt
 | 30. prosinca 1691. London, Ujedinjeno Kraljevstvo
 |
| Državljanstvo
 | Irac
 |
| Polje
 | fizika, kemija
 |
| Poznat po
 | Boyle-Mariotteov zakon
 |

**Robert Boyle** (Lismore, 25. siječnja 1627. – London, 30. prosinca 1691.), irski kemičar, fizičar i izumitelj. Jedan od utemeljitelja moderne kemije. Uveo mnoge eksperimentalne metode za prepoznavanje kemijskih elemenata i spojeva. Svojim radovima dokazivao da voda, vatra, zemlja i zrak nisu temeljni elementi sveukupne tvari. Smatrao da fizikalna svojstva potječu od gibanja atoma, koje je nazvao korpuskulama; istraživao širenje zvuka, hidrostatički paradoks, svojstva plinova i drugo. Najpoznatiji je po plinskom zakonu (Boyle-Mariotteov zakon). Bio jedan od osnivača Kraljevskog društva za poboljšanje znanja o prirodi (eng. *Royal Society*). Glavno djelo: *Skeptični kemičar* (eng. *The Sceptical Chymis*t, 1661.). Izolirao je metilni alkohol i aceton.

## Boyle-Mariotteov zakon

Boyle-Mariotteov zakon.
**Boyle-Mariotteov zakon** opisuje istodobnu izotermnu (*T* = konstantno) promjenu tlaka i volumena plina. Volumen plina mijenja se s tlakom prema jednakosti:

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_0
odnosno:

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_2
za stalnu temperaturu (*T* = konstantno). Vrijednost konstante ovisi o temperaturi i količini plina. Dakle, na stalnoj temperaturi tlak i volumen plina obrnuto su razmjerni u zatvorenom plinskom sustavu. U p-V dijagramu Boyle-Mariotteov zakon prikazuje se izotermama. Ovdje su to hiperbole s temperaturom *T* kao parametrom. Boyle-Mariotteov zakon vrijedi u potpunosti za idealni plin, dok za realne plinove pri visokim tlakovima nastaju manji otkloni.

## Reference
# Charles-Augustin de Coulomb

|  |
| --- |
| **Charles-Augustin de Coulomb** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | 14. lipnja 1736.  Angoulême, Francuska
 |
| Smrt
 | 23. kolovoza 1806.  Pariz, Francuska
 |
| Polje
 | fizika
 |
| Poznat po
 | Coulombov zakon
 |

 **Charles-Augustin de Coulomb** (izgovor **Kulom**); Angoulême, 14. lipnja 1736. – Pariz, 23. kolovoza 1806.) je francuski fizičar.

Coulomb je rođen u francuskom gradu Angoulême. Izabrao je posao vojnog inženjera, i taj je posao radio tri godine, do ozlijede koja mu je uvelike ugrozila zdravlje, na Martiniku. Na povratku zaposlio se u La Rochelleu. Tu je otkrio inverznu vezu između sile naboja i kvadratu njihove udaljenosti, taj je zakon kasnije po njemu nazvan Coulombov zakon.

Godine 1781. Coulomb je permanentno stacioniran u Parizu. Prije početka revolucije 1789. Coulomb daje otkaz na mjestu  *intendant des eaux et fontaines*, i otišao u mirovinu na svoje imanje u Bloisu. Ponovno je pozvan u Pariz na konferenciju da se odrede nove mjerne jedinice, a sve to po naredbi Revolucionarne vlade. Iz Državnog instituta bio je jedan od prvih članova, a 1802. postavili su ga za inspektora javnih instrukcija. No njegovo zdravlje je već tada bilo jako krhko, te je umro četiri godine poslije u Parizu.

Coulombovo ime zauvijek je urezano u povijesti mehanike i elektriciteta magnetizma. On je 1779. izdao važnu publikaciju o zakonima trenja (*Théorie des machines simples, en ayant égard au frottement de leurs parties et à la roideur des cordages*) koji je uslijedio nakon dvadeset godina po memoaru o viskoznosti.

SI jedinica za električni naboj kulon (C), i Kulonov zakon nazvani su u njegovu čast.

Godine 1785. Coulomb je izdao tri spisa o elektricitetu i magnetizmu:

- Premier Mémoire sur l’Electricité et le Magnétisme, Histoire de l’Académie Royale des Sciences, 569-577, 1785

U ovoj publikaciji Coulomb opisuje "Kako konstruirati i koristiti električni balans (torzioni balans), bazirajući se na osobini metalnih žica da imaju reaktivnu torzionu silu koja je proporcionalna torzionom uglu". Coulomb također eksperimentalno određuje zakon koji objašnjava kako "dva tijela naelektrizirana istom vrstom elektriciteta utječu jedno na drugo

- Sécond Mémoire sur l’Electricité et le Magnétisme, Histoire de l’Académie Royale des Sciences, 578-611, 1785

U ovoj publikaciji Coulomb izvodi "zakonitosti po kojima se ponašaju i magnetni i električni tokovii, bilo po privlačnosti ili odbojnosti

- Troisième Mémoire sur l’Electricité et le Magnétisme, Histoire de l’Académie Royale des Sciences, 612-638, 1785

O količini elektriciteta koju izolirano tijelo gubi u određenom vremenskom periodu, bilo u kontaktu sa manje vlažnim zrakom, ili u manje-više idio-električnoj podršci

## Reference

## Vanjske veze

* French National Library The Mémoires of Coulomb available in pdf format.
# Georg Simon Ohm

|  |
| --- |
| **Georg Simon Ohm** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | 16. ožujka 1787. Erlangen, Bavarska, Njemačka
 |
| Smrt
 | 6. srpnja 1854. München, Bavarska, Njemačka
 |
| Državljanstvo
 | Nijemac
 |
| Polje
 | Fizika
 |
| Institucija
 | Sveučilište u Münchenu
 |
| *Alma mater* | Sveučilište u Erlangenu i Nürnbergu
 |
| Poznat po
 | Ohmov zakon
 |
| Istaknute nagrade
 | Copleyeva medalja (1841.)
 |

Prolaskom električne struje kroz bilo koji otpornik ili električni vodič, na tom otporniku ili vodiču nastaje pad napona jednak umnošku jakosti električne struje i električnog otpora među mjernim točkama.
**Georg Simon Ohm** (Erlangen, 16. ožujka 1787. - München, 6. srpnja 1854.), njemački fizičar. Studirao u Erlangenu, isprva radio kao predavač matematike u Kölnu, Berlinu i Nürnbergu, a od 1849. bio je profesor na Sveučilištu u Münchenu. Poznat je po svojem djelu *Galvanski lanac, matematički obrađen* (njem. *Die galvanische Kette, mathematisch bearbeitet*, 1827.), u kojem je teorijski obradio fenomenološku teoriju električne struje i prvi nakon R. Kirchhoffa matematički formulirao zakonitosti električne struje. Bavio se i akustikom (definirao je čisti ton kao sinusoidni oblik vala), linearnom polarizacijom svjetlosti i njezinom interferencijom pri prolasku kroz jednoosne kristale, i drugo.

Mjerna jedinica om (Ω) kojom se iskazuje vrijednost električnog otpora nazvana je po njemu.

## Doprinosi

### Ohmov zakon

**Ohmov zakon** je zakon prema kojemu je jakost električne struje *I* u električnom vodiču, pri konstantnoj temperaturi, određena kao omjer električnoga napona *U* koji električnu struju prouzročuje i električnoga otpora *R*:

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_0
I ostali oblici tog oblika zakona također se nazivaju po Ohmu:

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_2
 WIKINIUM\_MATH\_PH\_4
 WIKINIUM\_MATH\_PH\_6
gdje je:

* *I* - jakost električne struje kroz strujni krug u amperima (A);
* *U* - električni napon izvora u voltima (V);
* *R* - ukupan električni otpor strujnog kruga (otpor trošila + otpor električnih vodova + unutarnji otpor izvora struje) u omima (Ω). Om se može napisati i kao volt/amper (V/A).
* *G* - električna vodljivost, pa i neki izvedeni oblici, na primjer za vodiče pri različitim temperaturama.

Ohmov zakon je jedan od temeljnih zakona elektrotehnike. Ohmov zakon vrijedi za metale i vodljive otopine. Takvi se vodiči zovu omski vodiči. Za neke materijale Ohmov zakon ne vrijedi a takvi se vodiči zovu neomski.

## Djela

* *Grundlinien zu einer zweckmäßigen Behandlung der Geometrie als höheren Bildungsmittels an vorbereitenden Lehranstalten* (Erlangen : Palm und Enke, 1817. - XXXII, 224 S., II Faltbl. : graph. Darst.)
* *Die galvanische Kette : mathematisch bearbeitet* (Berlin : Riemann, 1827. - 245 S. : graph. Darst.)
* *Elemente der analytischen Geometrie im Raume am schiefwinkligen Coordinatensysteme* (Nürnberg : Schrag, 1849. - XII, 590 S.)
* *Grundzüge der Physik als Compendium zu seinen Vorlesungen* (Nürnberg : Schrag, 1854. - X, 563 S. : Ill., graph. Darst. Erschienen: Abth. 1. 1853. - 2. 1854.)

## Reference

## Vanjske veze

* ((en)) Enciklopedija Britannica, članak "Georg Simon Ohm"
# Hans Christian Ørsted

|  |
| --- |
| **Hans Hristian Ersted** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | 14. kolovoza 1777.  Rudkobing, Danska
 |
| Smrt
 | 9. ožujka 1851.  Kopenhagen, Danska
 |
| Polje
 | fizika, kemija
 |
| Poznat po
 | elektromagnetizam
 |

Hans Christian Ørsted, *Der Geist in der Natur*, 1854
**Hans Christian Ørsted** (Rudkobing, 14.8. 1777 – Kopenhagen, 9.3. 1851) je danski fizičar i hemičar. 1820. godine je otkrio vezu između elektriciteta i magnetizma u vrlo jednostavnom eksperimentu. On je pokazao da provodnik struje može da otkloni kazaljku magnetiziranog kompasa. Oersted nije imao neko zadovoljavajuće objašnjenje za ovaj fenomen, niti je pokušao da predstavi fenomen u matematičkom okviru.

Oersted nije bio prva osoba koja je otkrila vezu između elektriciteta i magnetizma. Osamnaest godina prije njega italijanski naučnik Gian Domenico Romagnosi je došao do iste spoznaje. Njegovo otkriće je objavljeno 1802. godine u italijanskim novinama, ali naučni krugovi to nisu zapazili.

1825. godine Oersted je dao značajan doprinos hemiji napravivši aluminij.

CGS mjera za magnetnu indukciju (Oersted) je po njemu dobila ime, kako bi se obilježio njegov doprinos elektromagnetizmu.

## Povezano

* James Clerk Maxwell
* Fizika
# Boyertown, Pennsylvania

| Bojertaun *Boyertown* |
| --- |
|  |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Sjedinjene Američke Države
 |
| Savezna država
 |  Pensilvanija
 |
| Okrug
 | Berks
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo (2010) | 4.055
 |
| Gustina stanovništva
 | 193,1 st./km²
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Vremenska zona
 | UTC-5, leti UTC-4
 |
| Nadmorska visina
 | 124,1 m
 |
| Površina
 | 2,1 km²
 |
| Kopnena površina
 | 2,1 km²
 |
| Vodena površina
 | 0,0 km²
 |
| Bojertaun
 |
| BojertaunBojertaun (Sjedinjenih Država)
 |
| Ostali podaci
 |
| Pozivni broj
 | 610
 |
| ZIP kod
 | 19512
 |
| FIPS kod
 | 7960
 |

**Bojertaun** (engleski: *Boyertown*) je grad u američkoj saveznoj državi Pensilvanija.

## Demografija

Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 4.055, što je 115 (2,9 %) stanovnika više nego 2000. godine.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Grupa** | **2000.** | **2010.** |
| Belci
 | 3.876 (98,4 %)
 | 3.926 (96,8 %)
 |
| Afroamerikanci
 | 8 (0,2 %)
 | 22 (0,5 %)
 |
| Azijati
 | 14 (0,4 %)
 | 25 (0,6 %)
 |
| Hispanoamerikanci i Latinoamerikanci
 | 29 (0,7 %)
 | 45 (1,1 %)
 |
| Ukupno
 | 3.940
 | 4.055
 |

## Reference

## Literatura

* Morris, Richard B. (1996). *Encyclopedia of American History* (Seventh izd.). Collins Reference. ISBN 0062700553.
* Peter C. Mancall, Gary B. Nash, Allan M. Winkler, Charlene Mires, John W. Jeffries, ur. (2009). *Encyclopedia of American History*. Facts on File. ISBN 0816071365.
* Stanley I. Kutler (2002). *Dictionary of American History* (Third izd.). Charles Scribners & Sons. ISBN 0684805332.
* Paul S. Boyer (2001). *The Oxford Companion to United States History*. Oxford University Press. ISBN 0195082095.
* Michael Kazin, Rebecca Edwards, Adam Rothman, ur. (2011). *The Concise Princeton Encyclopedia of American Political History*. Princeton University Press. ISBN 0691152071.
* Kane, Joseph and Aiken, Charles (2004). *The American Counties: Origins of County Names, Dates of Creation, and Population Data, 1950-2000*. Scarecrow Press. ISBN 0-8108-5036-2.

## Vanjske veze

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak o temi: **Boyertown, Pennsylvania** |

* United States Census Bureau
# Ban

Zastava hrvatskog bana
**Ban** je titula avarskog ili ilirskog porekla korišćena u nekoliko jugoistočnih evropskih zemalja od sedmog do dvadesetog veka.

Smatra se da reč *ban* potiče od sarmatske reči *bajan*; ova je titula takođe srodna titulom *kan*. Reč danas postoji u obliku raznih geografskih pojmova. Postoje i teorije da je reč ilirskog porekla (*banius*), kako se može naći kod arheoloških ostataka u Bosni. Prema jednoj teoriji, ova titula vodi porekla iz naziv avarskog kagana Bajan.

## Upotreba titule

Najpre se titula počela koristiti u Hrvatskoj kraljevini. Nakon toga koristila se i u Mađarskoj kraljevini i njenim zavisnim teritorijama u Bosni.

Titula se takođe koristila i u Vlaškoj od 14. veka do 1831. (kada se pripojila većoj boljarskoj oblasti Oltenija), srednjevekovnoj Moldaviji, Srpskoj kraljevini, a nakon toga i u Kraljevini Jugoslaviji između 1929. i 1941. godine. Značenje titule se vremenom promenilo – pozicija bana može se uporediti sa pozicijom namesnika ili vojvode, ali nijedna od njih nije tačan opis istorijske banove. Teritorija pod upravom bana zvala se *banat* ili *banovina*.

U srednjem veku ban se pominje u svima pokrajinama srpskog naroda i u Zeti, i u Srbiji, i u Dubrovniku pored Bosne. O tome svedoče i narodne pesme: *Neko beše Strahiniću bane, beše bane u malenoj Banjskoj... Ban Uglješa i vojvoda Gojko... Knjige idu od Prizrena grada, pa Požegu banu Milutinu, vako care bane govoraše... U onoga od Zvečana bana... U tamnici bana Zadranina... Sa kćerima bana od Karlovca... Vino pije Dojčin Petar, varadinski ban...*

## Kraljevina Jugoslavija

Ban je takođe bila titula pokrajinskih administratora Kraljevine Jugoslavije između 1929. i 1941; svaka se od jugoslovenskih pokrajina zvala *banovina*. Godine 1939. je ustanovljena i Banovina Hrvatska.

## Nasleđe

Reč *ban* postoji danas kao deo imena mesta kojim su nekada vladali banovi.

Oblast Banat u Panonskoj niziji između reke Dunav i Tisa (danas u Srbiji, Rumuniji i Mađarskoj) nosi to ime i pored činjenice da nije nikad bio pod vođstvom *bana*.

Region centralne Hrvatske, južno od Siska, zove se Banovina ili Banija. Moguće je da imena gradova Banja Luka i Banovići (BiH) takođe vode porekla iz reči *ban*.

Termin *ban* se danas nalazi i u imenu *banski dvor* koje često nose sedišta visokih instanci vlasti. U Banskom dvoru u Zagrebu zaseda Vlada Republike Hrvatske, dok je Banski dvor u Banjaluci sedište predsednika Republike Srpske. Zgrada pod imenom „Bela banovina“ u Novom Sadu dom je Skupštini i Izvršnom veću Autonomne Pokrajine Vojvodine.

## Povezano

* Banovina
* Banovine Kraljevine Jugoslavije
* Popis hrvatskih banova
* Spisak jugoslovenskih banova
* Spisak srpskih banova
* Banat
* Banija
* Banski stoil
# Pasifaja (mjesec)

| Otkriće
 |
| --- |
| Ovaj satelit je otkrio
 | Filibert Žake Melot
 |
| Otkriven je
 | 27. januara 1908.
 |
| Karakteristike orbite
 |
| Udaljenost od Jupitera
 | 23.624.000 km
 |
| Period reevolucije
 | 743,63 dana
 |
| Nagib
 | 151,431°
 |
| Prirodni je satelit
 | Jupitera
 |
| Fizičke karakteristike
 |
| Veličina
 | 60 km
 |
| Masa
 | 3,0×1017 kg
 |
| Gustina
 | 2,6 g/cm3 |
| Gravitacija
 | 0,022 m/s2 |
| Period rotacije
 | ?
 |
| Nagnutnost ose
 | ?
 |
| Refleksni faktor
 | 0,04
 |

**Pasifaja** je četrnaesti, poznati, jupiterov satelit. Po grčkoj mitologiji Pasifaja je bila Minosova žena i majka Minotaura. Ovaj satelit je otkrio P. Melot 1908. godine. Ananka, Karme, Pasifaja i Sinopa imaju orbite pod uglom prema Jupiterovom ekvatoru (oko 150 stepeni). Prečnik ovog satelita je 50 km, a udaljenost od Jupitera je 23.500.000 km.

## Vanjske veze

* ~~Devet~~ 8 planeta (`en`)
# Uvac (Rudo)

| Uvac
 |
| --- |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Bosna i Hercegovina
 |
| Entitet
 | Republika Srpska
 |
| Opština/Općina
 | Rudo
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo ((1991)) | 515
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| UvacUvac (Bosne i Hercegovine)
 |

**Uvac** je naseljeno mjesto u Bosni i Hercegovini u opštini Rudo koja pripada entitetu Republika Srpska. Na popisu stanovništva 1991. u njemu je živjelo 515 stanovnika.

## Geografija

## Historija

Uvac, kao i okolna sela, je oslobodila Treća Sandžačka početkom 1945. godine. Od 1913. do 1946. godine Uvac je bio u opštini Priboj, a od 1946. pripada opštini Rudo.

## Stanovništvo

|  |  |
| --- | --- |
| **Nacionalnost** | **1991.** |
| Srbi
 | 500
 |
| Muslimani
 | 3
 |
| Hrvati
 | 0
 |
| Jugosloveni
 | 5
 |
| ostali
 | 7
 |
| Ukupno
 | 515
 |

## Privreda

## Reference

## Vanjske veze
# Novopazarski sandžak

|  |
| --- |
| **Novopazarski sandžak** |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
| Zastava
 | Grb
 |

 |
|  Novopazarski sandžak 1878. godine |
| **Geografija** |
| Kontinent
 | Evropa
 |
| Regija
 | Balkan
 |
| Zemlja
 |  Osmansko carstvo
 |
| Prestonica
 | Novi Pazar
 |
| **Društvo** |
| Zvanični jezici
 | turski, govorni jezik: srpski
 |
| Religija
 | Islam, Pravoslavlje
 |
| **Vladavina** |
| Oblik vladavine
 | Begovat
 |
| Titula vladara
 | Sandžak-beg
 |
| Osnivanje
 | 1790.
 |
| Prestanak
 | 1912.
 |
| Status
 | Bivša pokrajina
 |
| **Događaji** |
| **Prethodnici i naslednici** |
| **Prethodile su:** | **Nasledile su:** |
|  | Bosanski sandžak (Osmansko carstvo) | Kraljevina Srbija |  |
|  | Hercegovački sandžak (Osmansko carstvo) | Kraljevina Crna Gora |  |
| Portal:Istorija
 |

**Novopazarski sandžak** (kolokvijalno samo „Sandžak“ nakon 1878. godine) je naziv za upravnu jedinicu Osmanskog carstva čije je središte bilo u Novom Pazaru, a koja je teritorijalno razdvajala Srbiju i Crnu Goru od 1865. do 1913. godine. Novopazarski sandžak je od 1878. do 1908. godine bio pod kontrolom Austrougarske (mada je suverenitet Osmanskog carstva i dalje bio na snazi), a od 1908. do 1913. godine Novopazarski sandžak je ponovo bio pod punom otomanskom upravom (nakon čega je podeljen između Srbije i Crne Gore). Danas se istorijske oblasti Novopazarskog sandžaka nalaze u Srbiji (jugozapadni deo Centralne Srbije i sever Kosmeta) i Crnoj Gori (sever Crne Gore).

## Historija

Novopazarski sandžak osnovan je krajem 18. veka sa sedištem u Sjenici. Ukinut je 1817. i ponovo osnovan Vilajetskim zakonom 1865. Izdvojen je iz Bosanskog vilajeta 1877. i pripojen novoosnovanom Kosovskom vilajetu sa sedištem u Skoplju, u čijem će sastavu ostati do oslobođenja 1912. Obuhvatao je kaze: Sjenica, Novi Pazar, Mitrovica, Pljevlja, Bijelo Polje sa Bihorom, Prijepolje, Berane, Trgovište (Rožaje), Kolašin, Nova Varoš i Gusinje. Gusinjska kaza je odmah posle dve godine bila izdvojena iz Novopazarskog sandžaka i pripojena Prizrenskom sandžaku. U tom obimu Novopazarski sandžak je postojao 15 godina. Godine 1880. je osnovan Pljevaljski sandžak koji je obuhvatao kaze Pljevlja, Prijepolje i mudirluk Priboj. Početkom 20. veka iz Novopazarskog sandžaka izdvojene su kaze Novi Pazar i Mitrovica i pripojene Prištinskom sandžaku, a kaze Berane i Rožaje Pećkom sandžaku. Iako se grad po kojem se ovaj sandžak nazivao nije više nalazio u njemu, i dalje je upotrebljavano isto ime. Od ostatka Novopazarskog sandžaka formiran je i zvanično Sjenički sandžak 1902. sa kazama: Sjenica, Bijelo Polje, Nova Varoš i Vraneš (Donji Kolašin).

* Pljevaljski sandžak (1880—1912)
* Sjenički sandžak (1902—1912)

## Povezano

* Sandžak (administrativna jedinica)
* Sandžak (oblast)
* Raška oblast

## Literatura

* Ćorović, Vladimir (1997). *Istorija srpskog naroda*.

## Vanjske veze
# Hrvatska narodna zajednica

**Hrvatska narodna zajednica** je politička stranka koju je u Bosni i Hercegovini, tada u sastavu Austro-Ugarske, godine 1910. osnovao Ivo Pilar kako bi zastupala hrvatsko stanovništvo pred izbore za Bosanski sabor. Pilar i njegovi pristaše su ranije blisko surađivali s nadbiskupom Stadlerom i njegovom Hrvatskom katoličkom udrugom, ali su se od nje odvojili jer je inzistiranje na ujedinjenju BiH s Hrvatskom izazvalo zajednički otpor muslimanskih i srpskih političara okupljenih u MNO i SNO. Pilar je Stadleru zamjerao pretjerani klerikalizam, sektašku zatvorenost prema svima osim osobama katoličke vjere kao i neosjetljivost prema socijalnim pitanjima.

HNZ je na izborima 1910. godine pobijedila među katoličkih glasačima, osvojivši 12 od 16 predviđenih mandata. HNZ su se kasnije, a pogotovo za vrijeme prvog svjetskog rata, približile, ali je stranka prestala s radom nakon raspada Austro-Ugarske i formiranja Kraljevine SHS.
# Herbert Henry Asquith

| Herbert Henry Asquith
 |
| --- |
|  |
|

---

Premijer Ujedinjenog Kraljevstva
 |
| Mandat 5. travnja 1908. – 5. prosinca 1916.
 |
| Prethodnik
 | Henry Campbell-Bannerman
 |
| Nasljednik
 | David Lloyd George
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 12. rujna 1852.  Morley, Engleska
 |
| Smrt
 | 15. veljače 1928.  Sutton Courtenay, Engleska
 |
| Politička stranka
 | Liberalna partija
 |
| Supružnik
 | Helen Melland (1877–1891) Margot Tennant (1894–1928) |
| Zanimanje
 | pravnik, političar
 |
|

---

Potpis
 |
|  |

**Herbert Henry Asquith, 1. baron Oxford i Asquith** (Morley, Yorkshire, 12. rujna 1852. - Sutton Courtenay, Oxfordshire, 15. veljače 1928.) je bio premijer Ujedinjenog Kraljevstva od 1908. do 1916., te kasniji vođa parlamentarne opozicije tijekom konzervativne vlade.

## Rani život i početak političke karijere

Herbert Henry Asquith rođen je u Morleyu 12. rujna 1852. Nakon diplomiranja na Oxfordu 1874., studirao je pravo, a 1886. je izabran u Parlament kao Liberal. Nacionalnu prominenciju zadobio je kao mlađi odvjetnik irskog nacionalističkog vođe Charlesa Stewarta Parnella, kada je on bio pod istragom Parlamenta 1888., a 1892. je postao tajnik premijera Gladstonea. Od 1895. do 1905. bio je van politike, no 1905. postaje ministar financija. Kodine 1908. dobiva titulu najmoćnijeg čovjeka Ujedinjenog Kraljevstva, titulu premijera. Na tu poziciji došao je kao nasljednik premijera Campbell-Bannermana.

## Asquith kao premijer

Asqithov mandat kao premijer obilježen je mnogim državnim i međunarodnim krizama. Prva je počela 1909. kada je Kuća Lordova odbila vladin budžet, i prisilila Asquitha da krene u kampanju koja bi uništila moć veta britanskog neizbornog gornjeg doma. Nakon dugotrajne borbe uspio je u svom naumu i dobio je paragraf u Zakonu o Parlamentu iz 1911. Tada je započeo sa ostvarivanjem još jednog Liberalnog cilja - zakon o autonomnoj vladi Irske. Kontroverza oko ovog problema je podijelila državu na period od 3 godine. Suočen sa prijetnjama oružanih pobuna protivnika domaće vlade Sjeverne Irske i otvorene podrške britanskih konzervativaca prema tim prijetnjama, Asquith je doluku odugovlačio kroz 1913. i kroz dobar dio 1914. i unatoč tome pritisak u tom vremenu je rastao. Nasilna solucija spriječena je samo radi početka Prvog svjetskog rata.

## Vodstvo u Prvom svjetskom ratu

Asquith je čvrsto vjerovao kako treba podržati Francusku protiv Njemačke, a unatoč tomr Asquith nije htio ući u rat sve dok narod ne bude zgrožen Njemačkom agresijom na neutralnu Belgiju. Kako je rat napredovao, veliki neuspejsi britanskih trupa uzrokovale su da Asquithova vlada bude meta snažnih kritika Konzervativaca i Liberala. U svibnju 1915. Asquith je udovoljio zahtjevima za koalicijsku vladu. U prosincu 1916. opozicija ga je prisila na otkaz u korist njegovog ministra rata Davida Lloyda Georgea. Godine 1925. njegove titule dobile su nasljednost. Herbert Henry Asquith umro je 15. veljače 1928. godine.

## Povezano

* Anthony Asquith, njegov sin, poznati filmski režiser

## Vanjske veze

* Extended entry in the 1937 - Dictionary of National Biography
# Galicija

**Galicija** se može odnositi na:

* Galicija (srednja Europa), oblast, koja je dio danas u Ukrajini, dio u Poljskoj
* Galicija (Španjolska), autonomna zajednica u Španjolskoj
* Galicija (otok), hrvatski otok u Jadranskom moru
* Galicija (Žalec), naselje u Sloveniji u općini Žalec
* Galizia (Cremona), naselje u Italiji u provinciji Cremona

## Povezano

* Galisija (razvrstavanje) (španski: *Galicia*)