Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Guglielmo Marconi

|  |
| --- |
|  **Guglielmo Marconi** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | (1874-aprila-25)25. aprila 1874. Bologna, Kraljevina Italija
 |
| Smrt
 | 20. jula 1937. (dob: 63) Rim, Kraljevina Italija
 |
| *Alma mater* | Univerzitet u Bolonji
 |
| Poznat po
 | Radio
 |
| Istaknute nagrade
 | Nobelova nagrada za fiziku (1909.)
 |

**Guglielmo Marconi** (Bologna, 25. 4. 1874. – Rim, 20. 7. 1937), italijanski inženjer i fizičar.

Guglielmo Marconi jedan je od osnivača bežične telegrafije i izumitelj radija. Od 1896. živio je u Engleskoj, gdje je 1897. patentirao primjenu elektromagnetskih valova za bežičnu telegrafiju. 12. 12. 1901. Marconi je prvi uspio predati radio-signal preko Atlantskog oceana. Godine 1932. upotrijebio je decimetarske radio-valove, a za radove na bežičnoj telegrafiji podijelio je 1909. s Braunom Nobelovu nagradu za fiziku.
# Karl Ferdinand Braun

|  |
| --- |
|  **Karl Ferdinand Braun** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | (1850-juna-06)6. juna 1850. Fulda, Elektorat Hessen, Njemačka
 |
| Smrt
 | 20. aprila 1918. (dob: 67)
 |
| Polje
 | fizika
 |
| *Alma mater* | Univerzitet u Marburgu Univerzitet u Berlinu
 |
| Akademski mentor
 | August Kundt
 |
| Istaknuti studenti
 | Leonid Isaakovič Mandeljštam Albert Schweizer
 |
| Poznat po
 | katodna cijev, kristalni detektor
 |

24. septembar 1900: Bargman, Braun i telegrafist u radio-stanici Helgoland
}
**Karl Ferdinand Braun** (njemački: *Ferdinand Braun*; Fulda, 6. jun 1850 – Njujork, 20. april 1918) je bio nemački fizičar, rođen u Fuldi. Braun se školovao na Marburg Univerzitetu te dobio doktorat od Univerziteta u Berlinu 1872. U 1897. godini je napravio prvi osciloskop zasnovan na katodnoj cevi, tako da se dan danas u Nemačkoj katodna cev (CRT) zove „Braunova cev“. Takođe bitan je njegov rad na bežičnoj telegrafiji od 1898. 1909. Braun je sa Guljelmom Markonijem podelio Nobelovu nagradu za fiziku koju su dobili za zasluge u razvoju bežične telegrafije. Umro je 1918. u svojoj kući u Bruklinu.

Dobitnik je Nobelove nagrade za fiziku 1909.

## Vanjske veze

* "*Ferdinand Braun – Biography Arhivirano 2004-08-03 na Wayback Machine-u*". Nobel Lectures. Physics 1901-1921, Elsevier Publishing Company, Amsterdam, 1967.
* Naughton, Russell, "*Karl Ferdinand Braun, Dr : 1850 - 1918*".
* "*Karl Ferdinand Braun Arhivirano 2006-02-11 na Wayback Machine-u*". Biographies of Famous Electrochemists and Physicists Contributed to Understanding of Electricity.
* Rybak, James P., "*Forgotten" Pioneers of Wireless; Part 5 - Karl Ferdinand Braun Arhivirano 2010-10-30 na Wayback Machine-u*".
* "*Karl Ferdinand Braun, 1850-1918*". (German) (English Arhivirano 2004-08-05 na Wayback Machine-u translation)
* The Ferdinand-Braun-Institut fuer Hoechstfrequenztechnik Berlin, Germany
* Alfred Thomas Story *A Story of Wireless Telegraphy*. D. Appleton and company 1904
# Wilhelm Wien

|  |
| --- |
|  **Wilhelm Wien** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | 13. januar 1864. Fischhausen
 |
| Smrt
 | 30. avgust 1928. München
 |
| Državljanstvo
 | Nemačka
 |
| Narodnost
 | Nemac
 |
| Polje
 | fizika
 |
| Institucija
 | Univerzitet Giessen Univerzitet Würzburg Univerzitet München RWTH Aachen Univerzitet Columbia
 |
| *Alma mater* | Univerzitet Göttingen Humboldtov univerzitet u Berlinu
 |
| Akademski mentor
 | Hermann von Helmholtz
 |
| Poznat po
 | zračenje crnog tela, Wienov zakon pomaka
 |
| Istaknute nagrade
 | 1911. - Nobelova nagrada za fiziku
 |

**Wilhelm Carl Werner Otto Fritz Franz Wien** (Fischhausen, 13. 1. 1864. - München, 30. 8. 1928.), njemački fizičar.

* 1911. - Nobelova nagrada za fiziku
# William Henry Bragg

|  |
| --- |
|  **William Henry Bragg** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | 2. srpnja 1862.  Wigton, Ujedinjeno Kraljevstvo |
| Smrt
 | 10. ožujka 1942.  London, Ujedinjeno Kraljevstvo |
| Državljanstvo
 |  britansko
 |
| Polje
 | fizika
 |
| Institucija
 | Sveučilište u Adelaideu Sveučilište u Leedsu Sveučilišni koledž u Londonu Kraljevska institucija
 |
| *Alma mater* | Sveučilište u Cambridgeu
 |
| Akademski mentor
 | J. J. Thomson
 |
| Istaknuti studenti
 | W.L. Bragg Kathleen Lonsdale William Thomas Astbury John Desmond Bernal
 |
| Poznat po
 | difrakcija X-zraka
 |
| Istaknute nagrade
 |  Nobelova nagrada za fiziku (1915)
 |

**Sir William Henry Bragg** (Wigton, 2. srpnja 1862. - London, 10. ožujka 1942.) je bio britanski fizičar, kemičar i matematičar te dobitnik Nobelove nagrade za fiziku 1915. godine zbog rada na analizi strukture kristala pomoću X-zraka. Nagradu je podijelio sa sinom, Williamom Lawrenceom Braggom, što je jedinstven slučaj u povijesti Nobelove nagrade. U njegovu je čast imenovan mineral braggit. Godine 1920. proglašen je vitezom.
# William Lawrence Bragg

|  |
| --- |
|  **William Lawrence Bragg** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | 31. ožujka 1890.  Adelaide, Australija
 |
| Smrt
 | 1. srpnja 1971.  Ipswich, Ujedinjeno Kraljevstvo |
| Državljanstvo
 |  britansko
 |
| Polje
 | fizika
 |
| Institucija
 | Sveučilište u Manchesteru Sveučilište u Cambridgeu
 |
| *Alma mater* | Sveučilište u Adelaideu Sveučilište u Cambridgeu
 |
| Akademski mentor
 | J.J. Thomson W.H. Bragg
 |
| Istaknuti studenti
 | John Crank Ronald Wilfred Gurney Alex Stokes
 |
| Poznat po
 | difrakcija X-zraka Braggov zakon
 |
| Istaknute nagrade
 |  Nobelova nagrada za fiziku (1915)
 |

**Sir William Lawrence Bragg**, CH OBE MC FRS (Adelaide, 31. ožujka 1890. - Ipswich, 1. srpnja 1971.) je bio britanski fizičar i kristalograf zaslužan za otkriće Braggovog zakona difrakcije X-zraka (1912.), koji je bio ključan za razumijevanje strukture kristala. Godine 1915., "zbog njihovog rada na analizi strukture kristala pomoću X-zraka", podijelio je Nobelovu nagradu za fiziku zajedno sa svojim ocem, Williamom Henryjem Braggom. Godine 1941. imenovan je vitezom. Dobivši Nobela sa samo 25 godina, William Lawrence Bragg ostaje najmlađi dobitnik te nagrade u povijesti.

Bragg je kasnije bio upravitelj Cavendishovog laboratorija u Cambridgeu, a tijekom njegovog mandata na čelu institucije došlo je do epohalnog otkrića strukture DNK od strane Jamesa Watsona i Francisa Cricka.
# Robert Andrews Millikan

|  |
| --- |
| **Robert Endrus Miliken** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | 22. mart 1868. Morison
 |
| Smrt
 | 19. decembar 1953. San Marino
 |
| Polje
 | fizika
 |

**Robert Endrus Miliken** (engleski: *Robert Andrews Millikan*; Morison, 22. mart 1868 – San Marino, 19. decembar 1953) je bio američki fizičar. Pohađao je Oberlinski koledž i doktorirao 1895. na Kolumbija univerzitetu. Od 1921. do 1945. rukovodio je fizičkom laboratorijom Kalifornijskog tehnološkog instituta Kaltek (Caltech). U prvim istraživanjima bavio se rentgenskim zračenjem i slobodnim širenjem gasova. Godine 1910. odredio je naelektrisanje elektrona. Takođe je veoma poznat njegov rad na eksperimentalnoj potvrdi fotoelektričnog efekta. Godine 1923. dobio je Nobelovu nagradu za određivanje elementarnog naelektrisanja i za istraživanje fotoelektričnog efekta.

## Literatura

* Waller, John, "Einstein's Luck: The Truth Behind Some of the Greatest Scientific Discoveries". Oxford University Press, 2003. ISBN 0-19-860719-9
* Physics paper *On the Elementary Electrical Charge and the Avogadro Constant (extract)*  Arhivirano 2012-09-30 na Wayback Machine-u
* Djela čiji je autor Robert Millikan na Projektu Gutenberg
* Heinrich Zankl: *Nobelpreise*. Weinheim 2005.
* Heinrich Zankl: *Fälscher, Schwindler, Scharlatane*. Weinheim 2003.
* *Robert Andrews Millikan*. In : Nobelpreise. Brockhaus. Mannheim 2001, S. 236-237.
* Alexander Kohn: *False Prophets*. Oxford 1986.

## Vanjske veze

* Biography on Nobel prize website
* "Famous Iowans," by Tom Longdon
* Illustrated Millikan biography na sajtu Wayback Machine (*arhivirano 16. maja 2006.*). Retrieved on March 30, 2007.
* Robert Millikan: Scientist Arhivirano 2007-10-11 na Wayback Machine-u. Part of a series on Notable American Unitarians.
* Key Participants: Robert Millikan Arhivirano 2012-12-13 na Wayback Machine-u - *Linus Pauling and the Nature of the Chemical Bond: A Documentary History*
# Gustav Ludwig Hertz

|  |
| --- |
|  **Gustav Ludwig Hertz** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | 22. srpnja 1887.  Hamburg, Njemačka
 |
| Smrt
 | 30. listopada 1975.  Berlin, Njemačka
 |
| Polje
 | fizika
 |
| Institucija
 | Sveučilište u Halleu
 |
| *Alma mater* | Humboldtovo sveučilište u Berlinu
 |
| Akademski mentor
 | Heinrich Rubens Max Planck
 |
| Poznat po
 | Franck-Hertzov eksperiment
 |
| Istaknute nagrade
 | Nobelova nagrada za fiziku (1925.)
 |
| Otac je Carla Hertza.
 |

**Gustav Ludwig Hertz** (Hamburg, 22. srpnja 1887. - Berlin, 30. listopada 1975.), njemački fizičar, nećak Heinricha Hertza.

Dobio je Nobelovu nagradu za fiziku 1925. godine za studije o prolasku elektrona kroz plin, koju je sproveo sa Jamesom Franckom.

Bio je otac Carla Hertza.
# Jean Baptiste Perrin

|  |
| --- |
|  **Jean Baptiste Perrin** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | 30. rujna 1870.  Lille, Francuska
 |
| Smrt
 | 17. travnja 1942.  New York, New York, SAD
 |
| Državljanstvo
 |  francusko
 |
| Polje
 | fizika
 |
| Institucija
 | École Normale Supérieure Sveučilište u Parizu
 |
| *Alma mater* | École Normale Supérieure
 |
| Poznat po
 | Priroda katodnih zraka Brownovo gibanje
 |
| Istaknute nagrade
 | Nobelova nagrada za fiziku 1926.
 |

**Jean Baptiste Perrin** (Lille, 30. rujna 1870. - New York, 17. travnja 1942.), francuski fizičar i kemičar te dobitnik Nobelove nagrade za fiziku 1926. godine.

## Biografija

### Rane godine

Rođen je u Lilleu, a u Parizu je pohađao École Normale Supérieure, elitnu grande école. Postao je asistent u školi u razdoblju od 1894. do 1897. tijekom kojega je počeo izučavati katodne i X-zrake. Godine 1897. dodijeljen mu je stupanj doktora znanosti (*docteur ès sciences*). Iste je godine imenovan predavačem fizikalne kemije na Sorboni u Parizu. Profesorom na Sveučilištu postao je 1910. godine, držeći tu poziciju sve do njemačke okupacije Francuske tijekom Drugog svjetskog rata.

### Istraživanje

Godine 1895. utvrdio je da su katodne zrake građene od negativno nabijenih čestica. Izračunao je Avogadrov broj pomoću nekoliko metoda te je objasnio solarnu energiju termonukelarnim reakcijama vodika.

Nakon što je Albert Einstein 1905. godine objavio svoja teoretska objašnjenja Brownovog gibanja u uvjetima atoma, Perrin je napravio eksperimentalno istraživanje kako bi testirao i potvrdio Einsteinova predviđanja te je time smirio stoljetno osporavanje Daltonove atomske teorije.

Jean Perrin primio je Nobelovu nagradu za fiziku 1926. godine "za rad na diskontinuiranoj strukturi materije, a naročito za otkriće sedimentacijske ravnoteže". Time je jasno okončana duga borba vezana za fizičko postojanje molekula.

Perrin je autor mnogobrojnih knjiga i znanstvenih radova. Neke od njegovih najznačajnijih publikacija su:

* *Rayons cathodiques et rayons X*
* *Les Principes*
* *Electrisation de contact*
* *Réalité moléculaire*
* *Matière et Lumière*
* *Lumière et Reaction chimique*

### Privatni život

Perrin je bio časnik u inženjerskim postrojbama tijekom Prvog svjetskog rata. Kada su Nijemci, 1940. godine, provalili u Francusku, pobjegao je u SAD gdje je, 1942. godine umro u New Yorku. Nakon rata, 1948. godine, njegovi su posmrtni ostaci transportirani u Francusku gdje su u Panthéonu sahranjeni.
# Arthur Holly Compton

|  |
| --- |
|  **Arthur Holly Compton** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | 10. rujna 1892.  Wooster, Ohio, SAD
 |
| Smrt
 | 15. ožujka 1962.  Berkely, Kalifornija, SAD
 |
| Državljanstvo
 |  Američko
 |
| Polje
 | fizika
 |
| Institucija
 | Sveučilište u Chicagu Washingtonovo sveučilište u St. Louisu
 |
| *Alma mater* | Sveučilište Princeton Koledž Wooster
 |
| Akademski mentor
 | Owen Willans Richardson H. L. Cooke
 |
| Istaknuti studenti
 | Winston H. Bostick Robert S. Shankland
 |
| Poznat po
 | Comptonov efekt Comptonova duljina Comptonova zamjena Comptonova valna duljina Comptonovo raspršivanje
 |
| Istaknute nagrade
 | Nobelova nagrada za fiziku 1927.
 |
| Religija
 | prezbiterijanac
 |

**Arthur Holly Compton** (Wooster, Ohio, 10. rujna 1892. - Berkely, Kalifornija, 15. ožujka 1962.), američki fizičar, dobitnik Nobelove nagrade za fiziku zbog otkrića Comptonovog efekta 1922. godine. Comptonov efekt je promena valne duljine visokoenergetskog elektromagnetskog zračenja prilikom interakcije s materijom. Otkriće Comptonovog efekta je potvrdilo da elektromagnetsko zračenje ima i valne i čestične osobine (valno-čestični dualizam), što je jedno od osnovnih načela kvantne mehanike.

Compton je rođen u mjestu Wooster, Ohio, a obrazovao se na Koledžu Wooster i Sveučilištu Princeton. Godine 1923. postaje profesor fizike na Sveučilištu u Chicagu. Tijekom rada na tom radnom mjestu, upravljao je labaratorijem u kojem je izvršena prva nuklearna lančana reakcija.
# Owen Willans Richardson

|  |
| --- |
|  **Owen Willans Richardson** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | 26. travnja 1879.  Dewsbury, Engleska, Ujedinjeno Kraljevstvo
 |
| Smrt
 | 15. veljače 1959.  Alton, Engleska, Ujedinjeno Kraljevstvo
 |
| Državljanstvo
 |  Britansko
 |
| Polje
 | fizika
 |
| Institucija
 | Sveučilište Cambridge Sveučilište Princeton Kraljevski koledž u Londonu
 |
| *Alma mater* | Sveučilište Cambridge
 |
| Akademski mentor
 | Joseph John Thomson
 |
| Istaknuti studenti
 | Arthur Compton Clinton Davisson
 |
| Poznat po
 | Richardsonov zakon
 |
| Istaknute nagrade
 | Nobelova nagrada za fiziku 1928. Hughesova medalja 1920.
 |

**Sir Owen Willans Richardson** (Dewsbury, 26. travnja 1879. - Alton, 15. veljače 1959.), britanski fizičar i Nobelovac, profesor na Sveučilištu Princeton od 1906. do 1913. Za njegove zasluge "za istraživanje termioničkog fenomena i posebno za otkriće zakona koji nosi njegovo ime" dobio je 1928. Nobelovu nagradu za fiziku.

Richardson se rodio 26. travnja 1879. u Drewsburyju, a obrazovao se na Cambridgeu, gdje je diplomirao 1900. Godine 1914. postao je profesor fizike na Kraljevom koledžu u Londonu, gde je postao vođa istraživačkog odjeljenja. U mirovinu je otišao 1944.

Profesionalno se bavio istraživanjem termioničkog efekta, što je bila teorijska osnova rada vakuumske cijevi. Zanimao se još i za fotoelektrični efekt, žiromagnetski efekt, emisiju elektrona pri kemijskim reakcijama, X-zrake i spektar vodika.

Počasnu titulu **Sir** dobio je 1939. godine.

Umro je u Altonu 15. veljače 1959.
# Čandrasekara Venkata Raman

|  |
| --- |
|  **Čandrasekara Venkata Raman சந்திரசேகர வெங்கடராமன் ಸಿ.ವಿ. ರಾಮನ್** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | 7. studenog 1888.  Tiručirapali, Indija
 |
| Smrt
 | 21. studenog 1970.  Bangalore, Indija
 |
| Državljanstvo
 |  britansko  indijsko
 |
| Narodnost
 | Indijac
 |
| Polje
 | fizika
 |
| Institucija
 | Indijsko ministarstvo financija Indijska udruga za kultivaciju znanosti Indijski institut znanosti
 |
| *Alma mater* | Sveučilište u Madrasu
 |
| Istaknuti studenti
 | G. N. I. Ramačandran
 |
| Poznat po
 | Ramanov efekt
 |
| Istaknute nagrade
 | Nobelova nagrada za fiziku 1930. Lenjinova nagrada za mir Bharat Ratna
 |
| Religija
 | hinduist
 |

**Sir Čandrasekara Venkata Raman** (tamilski: சந்திரசேகர வெங்கடராமன; Tiručirapali, 7. studenog 1888. - Bangalore, 21. studenog 1970.), indijski fizičar i Nobelovac.

Bavio se izučavanjima zvuka i difrakcije svjetlosti, sa veoma skromnim sredstvima na Sveučilištu u Madrasu. Od 1917. do 1933. bio je profesor na Sveučilištu u Kalkuti. Raman je prvi potvrdio da se svjetlost raspršava na molekule, mijenjajući valnu duljinu, što je po njemu nazvano Ramanov efekt. Ti nalazi, objašnjeni kvantnom teorijom, doveli su do razvoja nove metode za identifikaciju oblika molekula, što se po njemu naziva Ramanova spektroskopija. Godine 1930. postao je prvi Azijac kome je dodijeljena Nobelova nagrada za fiziku.
# Victor Franz Hess

|  |
| --- |
|  **Victor Franz Hess** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | 24. lipnja 1883.  Peggau, Austrija
 |
| Smrt
 | 17. prosinca 1964.  Mount Vernon, New York, SAD
 |
| Državljanstvo
 |  austrijsko  američko
 |
| Narodnost
 | Austrijanac
 |
| Polje
 | fizika
 |
| Institucija
 | Sveučilište u Grazu Austrijska akademija znanosti Sveučilište u Innsbrucku Sveučilište Fordham
 |
| *Alma mater* | Sveučilište u Grazu
 |
| Poznat po
 | kozmičke zrake
 |
| Istaknute nagrade
 | Nobelova nagrada za fiziku 1936.
 |

**Victor Franz Hess** ili **Victor Francis Hess** (dvorac Waldstein, Austrija, 24. lipnja 1883. - Mount Vernon, New York, 17. prosinca 1964.), austrijsko-američki fizičar i dobitnik Nobelove nagrade za fiziku.

## Biografija

Rođen je 24. lipnja 1883. u dvorcu Waldstein kao sin Vinzensa Hessa, šumara princa Öttingen-Wallersteina, i Serafine Edle von Grossbauer-Waldstätt.

Od 1901. do 1905. bio je pred-diplomac na Sveučilištu u Grazu, no nastavio je svoj studij te je 1910. dobio svoj doktorat. Od tada pa do 1920. radi u Institutu za proučavanje radija na Bečkoj akademiji znanosti, no 1921. odlazi u SAD gdje neko vrijeme radi u New Jerseyju i Washingtonu. Godine 1923. vraća se u Austriju gdje dobiva posao na matičnom sveučilištu, a 1925. postaje redoviti profesor eksperimentalne fizike u Grazu. Godine 1931. postaje profesor i ravnatelj Instituta za radiologiju pri Sveučilištu u Innsbrucku.

Godine 1936., Švedska akademija mu je uručila Nobelovu nagradu za fiziku "za otkriće kozmičke radijacije". Hess je te zrake otkrio puno prije, u periodu od 1911. do 1913., a njegovo je otkriće 1925. potvrdio američki Nobelovac Robert Andrews Millikan. Millikan je i dao ime tim zrakama. Glavni zaključak Hessovog rada, izdanog u časopisu *Postupci Austrijske akademije znanosti*, bio je taj da se količina radijacije sa zemlje smanjuje do nekih 1km visine, dok se, zbog prodora radijacije iz svemira, iznad te visine količina zračenja ponovo povećava. Tu tezu Hess je eksperimentalno dokazivao nizom letova na različitim visinama u periodu od 1911. do 1912. (najveća visina bila je 5,3km od zemljine površine). No, ti letovi su bili iznimno rizični jer ih je Hess obavljao i tijekom dana, ali i tijekom noći.

Godine 1938. ponovo odlazi u SAD sa svojom suprugom Židovkom, kako bi pobjegao od nacizma. Iste godine postaje profesor na Sveučilištu Fordham, a državljanstvo dobiva 1944. godine. Godine 1956. otišao je u mirovinu. Umro je 8 godina kasnije, 17. prosinca 1964. u mjestu Mount Vernon u saveznoj državi New York.
# Carl David Anderson

|  |
| --- |
|  **Carl David Anderson** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | 3. rujna 1905.  New York, NY, SAD
 |
| Smrt
 | 11. siječnja 1991.  San Marino, CA, SAD
 |
| Državljanstvo
 | Američko
 |
| Polje
 | fizika
 |
| Institucija
 | Caltech
 |
| *Alma mater* | Caltech
 |
| Istaknuti studenti
 | Donald A. Glaser
 |
| Poznat po
 | Otkriće pozitrona i miona
 |
| Istaknute nagrade
 | Nobelova nagrada za fiziku 1936.
 |

**Carl David Anderson** (New York, New York, 3. rujna 1905. – San Marino, Kalifornija, 11. siječnja 1991.), američki fizičar, najpoznatiji po otkriću pozitrona za što je 1936. godine dobio Nobelovu nagradu za fiziku.

Rođen je u New Yorku 3. rujna 1905. godine kao sin švedskih emigranata. Studirao je fiziku i tehniku na Kalifornijskom institutu za tehnologiju u Pasadeni i 1930. godine doktorirao. Pod Millikanovim rukovodstvom počeo je ispitivati kozmičke zrake među kojima je pronašao tragove neočekivane čestice koja je u svemu posjećala na elektron osim što je imala pozitivan naboj. Ovaj pronalazak je objavljen 1932. godine i poslije toga potvrđen od strane drugih istraživača. Direktan dokaz o postojanju pozitrona (postojanje pozitrona je teorijski predvido Paul Dirac 1928. godine) Anderson je dobio bombardiranjem materijala prodornim γ-zrakama iz torija. U toj reakciji dolazi do stvaranja elektron-pozitron parova. Za taj rad 1936. godine Andersonu je dodijeljena Nobelova nagrada koju je podijelio s Victorom Francisom Hessom.

Iste godine Anderson i njegov prvi dokotrant Seth Neddermeyer otkrili su mion (ili, kako je godinama nazivan, 'mi-mezon') elementarnu česticu sa masom 207 puta većom od mase elektrona. Andreson i Neddermeyers isprva vjerovali da su otkrili pion, česticu koju je Hideki Jukava postulirao u teoriji jakih interakcija. Kada je postalo očigledno da se ne radi o pionu nego o novoj, neočekivanoj čestici, teorijski fizičar Isidor Isaac Rabi se zapitao kako će se nova, neočekivana čestica uklopiti u teoriju čestične fizike, te je šaljivo pitao: *"Tko je 'to' naručio?"* (jedna verzija priče govori kako je u to vrijeme s kolegom večeravao u kineskom restoranu). Mion je prva iz serije novih čestica koja je zbunjivala teorijske fizičare toga doba. Problem je bio takav da je fizičar Willis Lamb, tijekom svog predavanja 1955. povodom dodjele Nobelove nagrade, u šali rekao:

> Pronalazač nove čestice je do sada nagrađivan Nobelovom nagradom, a sada bi se ta osoba trebala kaziti sa 10.000 dolara kazne.
>
>

Carl David Anderson umro je 11. siječnja 1991. godine u mjestu San Marino, Kalifornija, a pokopan je u Los Angelesu.
# Clinton Joseph Davisson

|  |
| --- |
|  **Clinton Joseph Davisson** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | 22. listopada 1881.  Bloomington, Illinois, SAD
 |
| Smrt
 | 1. veljače 1958.  Charlottesville, Virginia, SAD
 |
| Državljanstvo
 |  Američko
 |
| Polje
 | fizika
 |
| Institucija
 | Sveučilušte Princeton Institut Carnegie Bell Labs
 |
| *Alma mater* | Sveučilušte Princeton Sveučilište u Chicagu
 |
| Akademski mentor
 | Owen Willans Richardson
 |
| Poznat po
 | difrakcija elektrona
 |
| Istaknute nagrade
 | Nobelova nagrada za fiziku 1937. Nagrada Comstock 1928. Medalja Elliott Cresson 1931.
 |

**Clinton Joseph Davison** (Bloomington, Illinois, 22. listopada 1881. - Charlottesville, Virginia, 1. veljače 1958.), američki fizičar i dobitnik Nobelove nagrade za fiziku 1937. Davisson je nagradu podijelio sa Britanceom Georgeom Pagetom Thomsonom koji je, neovisno o njemu, u isto vrijeme eksperimentalno dokazao pojavu difrakcije elektrona.

## Biografija

Clinton Joseph Davison je rođen 22. listopada 1881. u mjestu Bloomington, Illinois. Maturirao je u lokalnoj srednjoj školi 1902. godine i dobio školarinu za studij na Sveučilište u Chicagu. Godine 1905. prelazi na Sveučilište Princeton po preporuci Roberta Andrewsa Millikana. Iako zaposlen na Princetonu, 1908. završava studij u Chicagu. Tezu za doktorat razrađivao je i proučavao s Owenom Willansom Richardsonom, britanskim fizičarem i Nobelovcem. Godine 1911. doktorirao je na Princetonu, a iste se godine i oženio Charlotte Richardson, sestrom Owena Richardsona, s kojom je imao četvero djece.

Davisson vrlo brzo dobiva posao na Tehnološkom institutu Carnegie, no 1917. odlazi na dopust kako bi radio u Inženjerskom odjelu Bell Labsa. Po završetku rata Davisson je, nakon što je dobio osiguranje da će imati slobodu pri svom radu, prihvatio stalan posao u Bell Labsu. Razlog odlaska sa Carnegiea bio je taj što je smatrao da ga posao profesora sputava u njegovom eksperimentalnom radu. U Bell Labsu je radio do umirovljenja 1946., no onda je prihvatio posao profesora-istraživača na Sveučilištu u Virginiji gdje je radio do 1954.

Godine 1924., francuski fizičar i Nobelovac Louis de Broglie postavio je tezu o dualnosti materije. Prema toj tezi, svakoj čestici u gibanju mogao se pridružiti val, te je time svaka čestica imala i valna i čestična svojstva u isto vrijeme. Dokazivanje te teze nije bilo lako, no Davisson je 1927., dok je radio u Bell Labsu, zajedno s Lesterom Germerom uspio eksperimentalno izvesti difrakciju elektrona na površini kristala nikla. Taj slavni Davisson-Germerov eksperiment potvrdio je de Broglievu tezu i dokazao da čestice doista imaju i valna svojstva jer je pojava difrakcije karakteristična pojava za valove. Neovisnu o Davissonu, Britanac George Paget Thomson je u isto vrijeme uspio izvesti isti eksperiment i tako i sam dokazao de Broglievu tezu. Zbog tog doprinosa i dokazivanja te teze, Davisson je, zajedno s Thomsonom, podijelio Nobelovu nagradu za fiziku 1937. godine.

Davisson je umro 1. veljače 1958. u mjestu Charlottesville, Virginia.

## Izvori