# Óscar Arias

| Óscar Arias
 |
| --- |
|  |
|

---

40. predsjednik Kostarike
 |
| Mandat 8. svibnja 1986. – 8. svibnja 1990.
 |
| Prethodnik
 | Luis Alberto Monge
 |
| Nasljednik
 | Rafael Ángel Calderón Fournier |
|

---

45. predsjednik Kostarike
 |
| Mandat 8. svibnja 2006. – 8. svibnja 2010.
 |
| Prethodnik
 | Abel Pacheco
 |
| Nasljednik
 | Laura Chinchilla
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 13. rujna 1940.  Heredia, Kostarika
 |
| Politička stranka
 | PLN
 |
| Supružnik
 | Margarita Penón Góngora (1973-2005) Suzanne Fischel (2012-) |
| Vjera
 | katolik
 |
|

---

Potpis
 |
|  |

**Óscar Arias Sánchez** (Heredia, 13. rujna 1940.) je kostarikanski političar koji je u dva navrata obnašao dužnost predsjednika Kostarike. Arias je uložio velike napore u izradi mirovnog plana za Centralnu Ameriku, koja je tada bila prepuna građanskih ratova, zbog čega je nagrađen Nobelovom nagradom za mir 1987. godine.

Óscar Arias Sánchez je rođen 1940. godine u jednoj od najbogatijih obitelji u Kostariki. Nakon studija Sjedinjenim Državama, studirao je pravo i ekonomiju na Sveučilištu u Kostariki, a u Essexu je doktorirao političke znanosti na temu "Tko vlada Kostarikom?". Kao student, aktivno je sudjelovao u radu PLN-a, a tokom 1970-ih godina je obavljao ministarske i parlamentarne dužnosti, surađujući i s predsjednikom Joséom Figueresom Ferrerom. Godine 1975. postao je međunarodni, a 1979. i glavni tajnik stranke.

Iako je 1978. godine izabran u Zakonodavnu skupštinu, Arias se ubrzo odrekao svog mjesta kako bi pomogao u kampanju stranačkog kolege Luisa Alberta Mongea, koji je 1982. godine izabran za predsjednika. Godine 1985., sam Arias je predložan za kandidata, a 1986. godine je, s 52.3% glasova, i izabran za predsjednika.

Kao predsjednik, Arias se primarno morao nositi visokim vanjskim dugom i drugim ekonomskim problemima Kostarike, ali njegov glavni interes u tom periodu bila je izrada mirovnog plana za Centralnu Ameriku koja je patila pod teretom brojnih građanskih ratova. Za predsjednika je prisegno usred kontraškog rata u Nikaragvi. Naime, kontraši su, potpomognuti Sjedinjenim Državama, a primarno iz Hondurasa, pokušali svrgnuti sandinističku vlast u Nikaragvi. Iako je sam Arias bio otvoreno kritičan prema sandinistima, pružio im je podršku u ovom sukobu tako što je odbio dozvoliti kontrašima da operiraju i iz Kostarike, unatoč velikom pritisku Sjedinjenih Država.

U veljači 1987. Arias je predložio opći mirovni plan za Centralnu Ameriku koji bi odredio datum potpunog prekida svih sukoba u centralnoameričkim državama, osigurao pomilovanje svih političkih zatvorenika i održavanje demokratskih izbora u tim zemljama. Dana 7. kolovoza 1987., vođe Salvadora, Nikaragve, Gvatemale i Hondurasa potpisali su Mirovni sporazum iz Esquipulasa. Ipak, iako je plan potpisan, on nikada nije potpuno sproveden, djelomično i zbog protivljenja Sjedinjenih Država. U listopadu 1987., Arias je nagrađen Nobelovom nagradom za mir zbog svojih mirotvornih napora u Centralnoj Americi.

Iako su brojni njegovi nasljednici optuživani za korupciju, Arias iza sebe nije ostavio nikakve afere te je 2006. godine ponovo izabran za predsjednika. Njegov drugi mandat bio je obilježen neuspjelim pokušajem medijacije krize u Hondurasu, ali njegov plan o demilitarizaciji Centralne Amerike nije uspio. Godine 2010., na mjestu predsjednika naslijedila ga je Laura Chinchilla.