Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Parohija

**Parohija** ili **župa** je naziv za teritorijalnu jedinicu koja u tradicionalnom smislu pokriva područje djelovanja lokalne crkve. Ona je karakteristična za Rimokatoličku, pravoslavne, anglikanske, Švedsku, Ujedinjenu metodističku i prezbiterijanske crkve. Riječ često označava lokalnu crkvenu zajednicu ili teritoriju, uključujući crkvenu zgradu i pridružene joj objekte.

U nekim zemljama izraz "parohija" (ponekad i "civilna parohija") je administrativno područje svjetovne (državne) uprave. Parohije takvog tipa se mogu pronaći u Engleskoj, Irskoj, Otoku Man, Kanalskim Otocima, Estoniji, američkoj državi Louisiani i nizu karipskih država.

## Povezano

* Župa (katoličanstvo)
* Parohija (pravoslavlje)
# Lista gradova u Venezueli

|  |
| --- |
| **Gradovi u Venezueli** |
| **Rang** | **Ime** | **Stanovništvo** | **Država** |
| **Popis stanovništva u 1981** | **Popis stanovništva u 1990** | **Procjena u 2005** |
| 1. | Maracaibo | 890 653 | 1 249 670 | 1 948 269 | Zulia
 |
| 2. | Caracas | 1 816 901 | 1 822 465 | 1 815 681 | Distrikt glavnog grada
 |
| 3. | Valencia | 616 224 | 903 621 | 1 385 202 | Carabobo
 |
| 4. | Barquisimeto | 523 101 | 625 450 | 809 564 | Lara
 |
| 5. | Ciudad Guayana | 314 497 | 453 047 | 746 606 | Bolívar
 |
| 6. | Barcelona | 156 461 | 221 792 | 424 819 | Anzoátegui
 |
| 7. | Maturín | 154 976 | 206 654 | 410 967 | Monagas
 |
| 8. | Maracay | 322 560 | 354 196 | 395 412 | Aragua
 |
| 9. | Petare | 395 715 | 338 417 | 365 959 | Miranda
 |
| 10. | Turmero | 111 186 | 174 280 | 344 746 | Aragua
 |
| 11. | Ciudad Bolívar | 182 941 | 225 340 | 291 170 | Bolívar
 |
| 12. | Barinas | 110 462 | 153 630 | 284 305 | Barinas
 |
| 13. | Santa Teresa | 34 460 | 88 865 | 279 424 | Miranda
 |
| 14. | Cumaná | 179 814 | 212 432 | 257 821 | Sucre
 |
| 15. | San Cristóbal | 198 793 | 220 675 | 246 620 | Táchira
 |
| 16. | Nuestra Señora del Rosario de Baruta | 200 063 | 182 941 | 244 216 | Miranda
 |
| 17. | Puerto La Cruz | 134 222 | 155 731 | 218 228 | Anzoátegui
 |
| 18. | Mérida | 143 209 | 170 902 | 215 289 | Mérida
 |
| 19. | Cabimas | 140 435 | 165 755 | 200 859 | Zulia
 |
| 20. | Coro | 96 339 | 124 506 | 195 246 | Falcón
 |
| 21. | Guatire | 37 827 | 78 010 | 192 291 | Miranda
 |
| 22. | Cúa | 26 384 | 62 836 | 182 925 | Miranda
 |
| 23. | Guarenas | 101 742 | 134 158 | 181 657 | Miranda
 |
| 24. | Los Teques | 112 857 | 140 617 | 173 749 | Miranda
 |
| 25. | Ocumare del Tuy | 43 377 | 76 880 | 166 112 | Miranda
 |
| 26. | Puerto Cabello | 103 192 | 128 825 | 163 886 | Carabobo
 |
| 27. | Guacara | 72 727 | 100 768 | 151 788 | Carabobo
 |
| 28. | El Tigre | 73 595 | 93 229 | 151 011 | Anzoátegui
 |
| 29. | El Limón | 65 122 | 90 030 | 148 270 | Aragua
 |
| 30. | Acarigua | 91 662 | 116 551 | 143 739 | Portuguesa
 |
| 31. | Punto Fijo | 71 114 | 88 681 | 131 797 | Falcón
 |
| 32. | Cabudare | 25 022 | 49 790 | 131 013 | Lara
 |
| 33. | Charallave | 29 410 | 54 939 | 129 213 | Miranda
 |
| 34. | Palo Negro | 27 789 | 50 718 | 128 895 | Aragua
 |
| 35. | Cagua | 53 704 | 73 465 | 119 052 | Aragua
 |
| 36. | Anaco | 43 607 | 61 386 | 117 605 | Anzoátegui
 |
| 37. | Calabozo | 61 995 | 79 578 | 117 148 | Guárico
 |
| 38. | Guanare | 64 025 | 84 904 | 112 315 | Portuguesa
 |
| 39. | Carúpano | 64 579 | 92 333 | 112 102 | Sucre
 |
| 40. | Ejido | 20 511 | 41 924 | 107 056 | Mérida
 |
| 41. | Catia La Mar | 87 916 | 100 104 | 106 850 | Vargas
 |
| 42. | Mariara | 47 242 | 69 404 | 105 511 | Carabobo
 |
# Cabimas

| Cabimas
 |
| --- |
| Plan gradaPlan grada |
|  |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  Venecuela
 |
| **Savezna država** | Zulia
 |
| **Općina** | Cabimas
 |
| **Osnivanje** | 1758.
 |
|  |
| **Vlast**  |
|  - **Gradonačelnik** | Felix Bracho
 |
|  |
| **Površina**  |
|  - **Ukupna** | 157 km²
 |
| **Visina** | 3 metara
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2017.)
 |
|  - **Grad** | 292,800
 |
|  |
| **Vremenska zona** | VST (UTC-4:30)
 |
| **Poštanski broj** | 4013
 |
| **Pozivni broj** | (+58) 264
 |
| Karta
 |
| Cabimasclass=notpageimage| Pozicija Cabimasa u Venecueli
 |

**Cabimas** je lučki grad od 292,800 stanovnika u saveznoj državi Zulia na sjeverozapadu Venecuele.

## Geografija

Cabimas leži na sjeveroistočnoj obali Jezera Maracaibo, nasuprot glavnog grada Maracaiba, od kog je udaljen oko 20 km.

## Historija

Mjesto je dobilo ime po drvu kog lokalni indijanci zovu - **cabimo**, kog je bilo u izobilju u tom kraju.

Prvi Evropljani koji su stigli u taj kraj bili su kapucinski misionari 1614., kako bi pokrštavali indijance. Nakon njih je franjevac Francisco Urroz 1752. osnovao stalnu misiju. Nekoliko godina kasnije - 1758. došao je monsinjor Mariano Martí, iz Španjolske i donio dokumente o legalizaciji misije, pa se ta godina danas uzima za osnivanje grada.

Sve do otkrića nafte - Cabimas je bio malo ribarsko mjesto.

Cabimas je 1829. postao crkvena parohija u Okrugu Altagracia. Između 1830. - 1835. dobio je status u civilne parohije, a između 1870. - 1904. postao je.općina.

Multinacionalna korporacija Caribbean Petroleum počela je 31. jula 1914. crpsti naftu iz polja Mene Grande na istočnoj obali Jezera Maracaibo, što je bio početak komercijalne proizvodnje sirove nafte u Venecueli.

Nešto južnije od grada 1917. počela je sa radom prva rafinerija nafte u Latinskoj Americi - San Lorenzo.

Katedrala Gospa od Ružarija
Cabimas je i danas važan lokalitet venezuelanske naftne industrije, jer se najbogatija naftna polja nalaze u i oko Jezera Maracaibo.

Luka La Salina je jedna od najvažnijih za transport nafte u Jezeru Maracaibo.

Pored nafte Cabimas ima i nekoliko tvornica, a okolica je bogat poljoprivredni kraj.

## Reference

## Vanjske veze

* *La localidad de Cabimas* (`es`)
# Punto Fijo

| Punto Fijo
 |
| --- |
| Centar grada ulica ColombiaCentar grada ulica Colombia |
|  |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  Venecuela
 |
| **Savezna država** | Falcón
 |
| **Općina** | Carirubana
 |
| **Osnivanje** | 1970.
 |
|  |
| **Vlast**  |
|  - **Gradonačelnik** | Luis Piña Peña
 |
|  |
| **Visina** | 14 metara
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2017.)
 |
|  - **Urbano područje** | 144.300
 |
|  - **Područje utjecaja** | 282.900
 |
|  |
| **Vremenska zona** | VST (UTC-4:30)
 |
| **Poštanski broj** | 4102
 |
| **Pozivni broj** | 269
 |
| Karta
 |
| Punto Fijoclass=notpageimage| Pozicija Punto Fija u Venecueli
 |

**Punto Fijo** (prevedeno *Rt Fijo*) je grad od 282.900 stanovnika (144.300 u užem središtu) u saveznoj državi Falcón na sjeverozapadu Venecuele.

## Geografija

Punto Fijo leži na jugozapadu poluotoka Paraguane, udaljen 80 km sjeverozapadno od svog administrativnog centra Cora. Punto Fijo prostire se izduljen duž obale Venezuelanskog zaljeva, od jedne do druge rafinerije nafte. Sve donedavno izgledao je kao selo, a danas je najveći grad države Falcón.

## Historija

Punto Fijo formalno je osnovan 1970. ujedinjenjem dotadašnjih gradića Punto Fijo, Punto Cardón i Judibana u jedinstvenu općinu Carirubana. Punto Fijo izrastao je 1960-ih na valu eksplozivnog rasta naftne industrije, nakon izgradnje velikih rafinerija kod Amuaya (Judibana) i Punta Cardona. Kod tih naselja zaljevi su bili dovoljno duboki da prihvate tankere dubokog gaza, za razliku od plitkog jezera Maracaibo, pa se nafta naftovodom transportirala do njih.

Pored naftne industrije Punto Fijo je izrastao i u turističku meku, zbog brojnih plaža i hotela, ali i zbog bescarinske zone zbog koje mnogi dolaze samo radi kupnje. Od 1959. u gradu djeluje filijala Univerziteta Zulia, a od 2009. velika termoelektrana Josefa Camejo. Sjeveroistočno od centra, kod predgrađa Las Piedras, leži internacionalni aerodrom *Josefa Camejo* (IATA: LSP, ICAO: SVJC).

## Reference

## Vanjske veze

* *Punto Fijo* na portalu Encyclopedia Britannica (`en`)
* *Punto Fijo - Península de Paraguaná* na portalu Venezuela tuya (`es`)
* *Alcaldía Carirubana* Arhivirano 2021-02-19 na Wayback Machine-u (`es`)
# Puerto La Cruz

| Puerto La Cruz
 |
| --- |
| Panorama gradaPanorama grada |
|  |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  Venecuela
 |
| **Savezna država** | Anzoátegui
 |
| **Općina** | Juan Antonio Sotillo
 |
| **Osnivanje** | 1594.
 |
|  |
| **Vlast**  |
|  - **Gradonačelnik** | Jesús Marcano Tabata (PSUV)
 |
|  |
| **Površina**  |
|  - **Ukupna** | 244 km²
 |
| **Visina** | 10 metara
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2017.)
 |
|  - **Grad** | 288,500
 |
|  |
| **Vremenska zona** | VST (UTC-4:30)
 |
| **Poštanski broj** | 6023
 |
| **Pozivni broj** | 0281
 |
| Karta
 |
| Puerto La Cruzclass=notpageimage| Pozicija Puerto La Cruza u Venecueli
 |

**Puerto La Cruz** je lučki grad u saveznoj državi Anzoátegui na sjeveru Venecuele od 288,500 stanovnika.

Puerto La Cruz zajedno sa susjednim gradovima Barcelona, Lechería i Guanta, formira najveću venecuelansku konurbaciju u kojoj živi 1.016.000 stanovnika.

## Geografija

Puerto La Cruz leži duž obale Karipskog mora Centar grada je udaljen samo nekih desetak km istočnije od Barcelone.

## Historija

Korijeni današnjeg grada leže se u ribarskom naselju lokalnih indijanaca iz 14. vijeka. Isprva se zvalo Puerto de la Orotava, jer je to bila najbolja luka, u 16. vijeku promjenjeno je ime u Puerto La Cruz (Luka kod križa) jer je jedan od novih kolonista postavio križ.

Otkrića velikih rezervi nafte u istočnom Llanosu 1930-ih i snažan razvoj naftne industrije, pretvorili su to ribarsko seoce u užurbani lučki grad.

Naftovodi koji vode iz polja po Anzoátegui i iz polja u susjednim državama Guárico i Monagas dovode naftu do skladišta i rafinerije nafte u Puerto La Cruzu. Iz Puerto La Cruza se nafta dalje distribuira za Industrijsku i kućnu upotrebu u gusto naseljenom pojasu centralnog venecuelanskog masiva.

Puerto je također i Industrijski grad, zajedno sa susjednom Barcelonom i Guantamom.

Šetalište i obližnje plaže privlače brojne turiste, kao i trajektni terminal za odlazak na Margaritin otok.

Grad je dobro povezan autoputevima sa gradovima u unutrašnjosti, a nedaleko kod Barcelone je internacionalni aerodrom *General José Antonio Anzoátegui* (IATA: BLA, ICAO: SVBC).

## Reference

## Vanjske veze

* *Puerto La Cruz* na portalu Encyclopedia Britannica (`en`)
* *Alcaldía de Puerto La Cruz* Arhivirano 2017-11-19 na Wayback Machine-u (`es`)
# Guarenas

| Guarenas
 |
| --- |
| Grad noćuGrad noću |
|  |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  Venecuela
 |
| **Savezna država** | Miranda
 |
| **Općina** | Ambrosio Plaza
 |
| **Osnivanje** | 1621.
 |
|  |
| **Vlast**  |
|  - **Gradonačelnik** | Antonio Galíndez Vallester  (PSUV)
 |
|  |
| **Površina**  |
|  - **Ukupna** | 142 km²
 |
| **Visina** | 374 metara
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2017.)
 |
|  - **Grad** | 239,700
 |
|  |
| **Vremenska zona** | VST (UTC-4:30)
 |
| **Poštanski broj** | 1220
 |
| **Pozivni broj** | 0212
 |
| Karta
 |
| Guarenasclass=notpageimage| Pozicija Guarenasa u Venecueli
 |

**Guarenas** je grad od 239,700 stanovnika u saveznoj državi Miranda na sjeveru Venecuele

## Geografija

Grad leži u dolini riječice Guarenas, okružen planinama Karipskih Andi, udaljen od Caracasa tridesetak kilometara istočnije. Svega desetak kilometara dalje leži grad Guatire, koji ima 179,000 stanovnika. Tako da su Guarenas i Guatire praktički spojeni u konurbaciju koja je povezana sa Caracasom autoputom i metro linijom.

## Historija

Kao godina kad je osnovan Guarenas uzima se 1621. kad je misionar Gabriel de Mendoza počeo graditi crkvu i naselje pod imenom **Nuestra Señora de la Caridad y Copacabana**.

Između 16 i 17. vijeka španjolski kolonisti bavili su se uglavnom poljoprivredom sadivši uglavnom unosne egzotične kulture kao pamuk, šećernu trsku, kukuruz i banane.

Kasnije se razvilo stočarstvo, a od 20. vijeka Industrija. Tokom 1970-ih brojne manje tekstilne tvornice i brojne druge Industrije počele su zbog jeftinijeg zemljišta, seliti svoje pogone u Guarenas, pa je grad eksplozivno rastao. Danas zbog depresije većina od njih ne radi, tako da je danas Guarenas spavaonica Caracasa, u koju većina stanovnika odlazi raditi.

## Reference

## Vanjske veze

* *Alcadia Bolivariana del municipio Ambrosio Plaza* (`es`)
# Venezuelanci

**Venecuelci**, **Venecuelanci** ili **Venezuelanci** su nazivi za stanovništvo Veneceuele. Kao i u mnogim državama Južne Amerike, njihovo porijeklo je heterogeno te po rasnim obilježjima i kulturi odaju utjecaj domorodačkih Indijanaca, crnih robova i španskih kolonista.

Po vjeri su uglavnom katolici i govore španskim jezikom.
# Ciudad Ojeda

| Ciudad Ojeda
 |
| --- |
| Panorama gradaPanorama grada |
|  |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  Venecuela
 |
| **Savezna država** | Zulia
 |
| **Općina** | Lagunillas
 |
| **Osnivanje** | 1937.
 |
|  |
| **Vlast**  |
|  - **Gradonačelnik** | Mervin Mendez
 |
|  |
| **Površina**  |
|  - **Ukupna** | 975 km²
 |
| **Visina** | 5 metara
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2017.)
 |
|  - **Grad** | 152,000
 |
|  |
| **Vremenska zona** | VST (UTC-4:30)
 |
| **Poštanski broj** | 4019
 |
| **Pozivni broj** | (+58) 265
 |
| Karta
 |
| Ciudad Ojedaclass=notpageimage| Pozicija Ojeda u Venecueli
 |

**Ciudad Ojeda** je grad nafte i velika luka od 152,000 stanovnika u saveznoj državi Zulia na sjeverozapadu Venecuele.

## Geografija

Ciudad Ojedo leži na sjeveroistočnoj obali Jezera Maracaibo, nešto južnije od Cabimasa, od kog je udaljen oko 35 km.

## Historija

Grad je osnovan dekretom predsjednika Venezuele *Eleazara Lópeza Contrerasa* - 19. januara 1937., kao mjesto za smještaj sve brojnijih radnika koji su radili na naftnom polju Lagunillas. Ime je dobio po pomorcu Alonsu de Ojedu koji je prvi doplovio do Jezera Maracaibo.

naftno polje Lagunillas, najveće u Latinskoj Americi leži nešto južnije od Ojeda. Od bušotina na kopnu i jezeru, nafta se naftovodima transportira do rafinerija nafte u Cabimasu i onima na Poluotoku Paraguaná.

Trg Alonso de Ojeda
Ojedo je povezan autoputom sa drugim naftnim centrima koji leže duž obale Jezera Maracaibo i sa Maracaibom, administrativnim centrom i drugim najvećim gradom u zemlji, koji leži udaljen 65 [[km na sjeverozapadnoj obali jezera.

## Privreda

Pored nafte Ojedo ima i tvornice koje se bave mašinogradnjom i one koje se bave preradom mlijeka.

## Reference

## Vanjske veze

* Ojeda\_4013.html *La localidad de Ciudad Ojeda* (`es`)
# Slovenci

*Ne treba miješati sa Slovinci.*
Slovenačka zastava
**Slovenci** su južnoslovenski narod, koji pretežno živi u Sloveniji, gde čini oko 83% stanovništva. Vekovima su se nalazili pod tuđinskom vlašću, ali su uprkos tome uspeli da očuvaju svoj jezik i nacionalnu svest.

Slovenci su 1918. godine stvorili zajedničku državu sa Srbima i Hrvatima, a od 1991. godine imaju sopstvenu nezavisnu državu. Slovenci su većinom katoličke veroispovesti, a govore slovenačkim jezikom, koji pripada slovenskoj grupi indoevropske porodice jezika. Slovenaca ukupno ima oko 2,145.000, od toga u Sloveniji 1,812.000.

## Znameniti Slovenci

* Louis Adamič
* Andrej Bajuk
* Janez Burger
* Josip Broz Tito
* Urša Bogataj
* Vladimir Bartol
* Ivan Cankar
* Tone Cerer
* Ana Celjska
* Barbara Celjska
* Ulrih II Celjski
* František Čáp
* Aleksander Čeferin
* Iztok Čop
* Danilo Dolci
* Janez Drnovšek
* Luka Dončić
* Mladen Dolar
* Rajmond Debevec
* Stane Dolanc
* Maks Fabiani
* Mira Furlan
* Bogo Grafenauer
* Giorgio Gaber
* Ivan Grohar
* Jakob Petelin Gallus
* Janja Garnbret
* Karol Grossmann
* Odilo Globocnik
* Herman Dalmatinski
* Ivan Hribar
* Peter Handke
* Tine Hribar
* Ferdo Ivanek
* Israel Isserlein
* Anton Janežič
* Janez Janša
* Josip Jurčič
* Rihard Jakopič
* Anton Korošec
* Boris Kidrič
* Boris Kraigher
* Bratko Kreft
* Edvard Kardelj
* Jelena Karleuša
* Edvard Kocbek
* Franc Kavčič
* France Klopčič
* Ignacij Knoblehar
* Ivan Kramberger
* Ivana Kobilca
* Jernej Kopitar
* Dejan Knez
* Julius Kugy
* Milan Kučan
* Milko Kos
* Peter Kosler
* Primož Kozmus
* Sergej Kraigher
* Srečko Katanec
* Srečko Kosovel
* Ivo Lah
* Iza Login
* Samo Login
* Tine Logar
* Cesare Maldini
* Anton Mahnič
* Petra Marklund
* Rudolf Maister
* Egon Mosche
* Fran Miklošič
* Tina Maze
* Vladko Maček
* Vinko Möderndorfer
* Zoran Mušič
* Branko Oblak
* Guglielmo Oberdan
* Tea Obreht
* Ivica Osim
* Ernest Peterlin
* Fritz Pregl
* Herman Potočnik
* Jože Pirjevec
* Jože Plečnik
* Himzo Polovina
* Jože Pučnik
* Lojze Peterle
* Peter Prevc
* Ilma Rakusa
* Anja Rupel
* Edvard Rusjan
* Fran Ramovš
* Edvard Ravnikar
* Gregorij Rožman
* Vladislav Ribnikar
* Ita Rina
* Leon Rupnik
* Mitja Ribičič
* Primož Roglič
* Shenphen Rinpoče
* Eleonore Schoenfeld
* Kurt Schuschnigg
* Peter Štih
* France Štiglic
* Ivan Štraus
* Jože Toporišič
* Tina Trstenjak
* Primož Trubar
* Melania Trump
* Danilo Türk
* Ivo Urbančič
* Alida Valli
* Janez Vajkard Valvasor
* Walter Veltroni
* Milan Vidmar
* Ivan Vidmar
* Tony Vidmar
* George Voinovich
* Ivan Vurnik
* Christoph Waltz
* Ludwig Wittgenstein
* Franci Zavrl
* Ludvik Zajc
* Zlatko Zahovič
* Katka Zupančič
* Vasilij Žbogar
* Stevo Žigon
* Slavoj Žižek
* Urška Žolnir
* Oton Župančič

## Povezano

* Južni Sloveni
* Sloveni
* Spisak naroda sveta
# Ustav Venezuele

| Ustav Venezuele |
| --- |
| *Ustav Bolivarske Republike Venezuele* |
| Plava knjižica s tekstom Ustava |
| Osnovne informacije |
| Država |  Venezuela |
| Tip | ustav |
| Grana prava | ustavno pravo |
| Jezici | španjolski jezik |
| Prihvaćanje i stupanje na snagu |
| Promulgacija | 19. prosinca 1999. |
| Stupanje na snagu | 20. prosinca 1999. |
| Izmjene | 2009. |
| Online verzija |
| Tekst Ustava (španjolski) |

**Ustav Bolivarske Republike Venezuele** (španjolski: *Constitución de la República Bolivariana de Venezuela*) je aktualni, ukupno dvadeset i šesti, ustav Venezuele. Nacrt Ustava izrađen je sredinom 1999. godine od strane ustavotvorne skupštine koja je formirana preko narodnog referenduma. Promulgiran krajem prosinca 1999. godine, ovaj je Ustav zamijenio onaj iz 1961., koji je bio najduže važeći u historiji te zemlje. Glavnu podršku novom ustavu dao je bivši predsjednik Venezuele, Hugo Chávez, a nakon donošenja je dobio podršku od različitih skupina, među kojima su bili i tvorci ustava iz 1961. godine, Luis Miquilena i Carlos Andrés Pérez. Chávez i njegovi sljedbenici (*chavistas*) nazivali su ovaj ustav "**Bolivarskim ustavom**" (španjolski: *Constitución Bolivariana*), smatrajući da se u njemu reflektira ideologija Simóna Bolívara i bolivarizma.

Ustav iz 1999. godine bio je prvi u historiji Venezuele koji je odobren na narodnom referendumu, a njegovim stupanjem na snagu inaugirirana je "**Peta Venezuelanska Republika**", mahom zbog brojnih socioekonomskih promjena koje je donio, ali i zbog činjenice da je njima promijenjen službeni naziv države iz Republike Venezuele u Bolivarsku Republiku Venezuelu. Velike promjene dogodile su se u strukturi venezuelanske vlasti te njezinim pravima i obvezama, a došlo je i do osjetnog povećanja broja zagarantiranih ljudskih prava za sve građane Venezuele, među kojima su – besplatno obrazovanje do trećeg stupnja, besplatno zdravstvo, pristup čistom okolišu te prava manjina (posebice indijanskog stanovništva) na vlastitu kulturnu tradiciju. Sa svojih 350 članaka, "Bolivarski ustav" je jedan od najdužih, najdetaljnijih i najkompleksnijih ustava na svijetu.

Jedna od najznačajnijih odlika ustava Venezuele u odnosu na ostale ustave Latinske Amerike je izostanak mogućnosti opoziva predsjednika od strane nacionalnog parlamenta.
# Ekonomski suficit

**Ekonomski suficit** predstavlja pozitivnu razliku između prihoda i rashoda tj. suficit predstavlja određeni dobitak novčanih sredstava.

Suficit ima nekoliko značenja:

1. Pozitivna razlika između prihoda i rashoda. Budžetski suficit se javlja u slučaju kada su budžetski prihodi veći od budžetskih rashoda. Suficit platnog bilansa se javlja kada su prihodi iz među narodnog prometa veći od rashoda ;
2. Višak na računu ;
3. Situacija u kojoj je neki artikal raspoloživ u količini većoj od potrebne.

## Literatura

* Henry George. *Progress and Poverty*.
# Jesús Rafael Soto

| Jesús Rafael Soto |
| --- |
| **op art** • **kinetička umjetnost** apstraktna umjetnost • minimalizam |
| Portret slikara; autor Lothar Wolleh |
| Biografske informacije |
| Rođenje | 5. lipnja 1923.  Ciudad Bolívar, Venezuela |
| Smrt | 14. siječnja 2005.  Pariz, Francuska |
| Počivalište | Montparnasse  Pariz, Francuska |
| Profesionalne informacije |
| Zanimanje | slikar, kipar |
| Opus |
| Polje | slikarstvo, kiparstvo |
| Znamenita djela |
| * *Pomjeranje luminoznog elementa* (vinil na pleksiglasu i tempera na ploči i drvu, 1954.)
* *Vibracija* (ulje i žica na drvu, 1961.)
* *Homage Yvesu Kleinu* (žica, metal i polimerska boja na drvu, 1961.)
* *Karakaška sfera* (instalacija, 1974.)
* *Japanska sfera* (instalacija, 1991.)
 |

**Jesús Rafael Soto** (Ciudad Bolívar, 5. lipnja 1923. – Pariz, 14. siječnja 2005.) bio je venezuelanski umjetnik, slikar i kipar te jedan od najznačajnijih predstavnika op arta i kinetičke umjetnosti; Soto je danas jedan od globalno najpoznatijih venezuelanskih umjetnika.

Rodio se u gradu Ciudad Bolívar, gdje je i započeo svoju umjentničku karijeru; još kao dječak, Soto je izrađivao filmske postere za lokalne korisnike. Formalno umjetničko obrazovanje stekao je u Caracasu. Od 1947. do 1950. bio je ravnatelj u školi *Escuela de Artes Plasticas*, nakon čega odlazi u Pariz, gdje surađuje s Yaacovom Agamom, Jeanom Tinguelyjem i Victorom Vasarelyjem, ali i drugim modernim umjetnicima. U umjetničkom svijetu probio se tokom 50-ih i 60-ih godina i to serijom slika geometrijske apstrakcije i minimalizma. Nešto kasnije, posvetio se op artu i, posebice, kinetičkoj umjetnosti preko svog kiparskog rada.

Od 70-ih pa nadalje, njegov je ugled bio toliki da su mu djela izlagana u najuglednijim svjetskim muzejima, poput MoMA-e ili Guggenheima u New Yorku te Centra Pompidou u Parizu. Godine 1973., u njegovom rodnom gradu otvoren je muzej u njegovu čast, a kojega je dizajnirao ugledni arhitekt Carlos Raúl Villanueva. Njegova djela se danas nalaze u muzejskim kolekcijama diljem svijeta.

Umro je 2005. godine u Parizu, a pokopan je na groblju Montparnasse.
# Centralni univerzitet Venezuele

Univerzitet 1911.
Fakultet inženjerstva
**Centralni univerzitet Venecuele** je najprestižniji venecuelanski javni univerzitet, a sjedište mu se nalazi u glavnom gradu Caracasu. Osnovan je 1721. godine i tako je najstariji univerzitet u državi, kao i jedan od najstarijih na Zapadnoj hemisferi. Glavni univerzitetski kampus koji je osmislio arhitekt Carlos Raúl Villanueva je 2000. uvršten na UNESCO-vu listu svjetske baštine. Univerzitet danas pohađa oko 60.000 studenata.