Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Bič (biologija)

**Bič** (latinski: *flagellum* – flagelum) je nastavak koji mogu sadržati različite vrste ćelija, kako prokariotskih tako i eukariotskih. Kod prokariota je vrlo proste građe i ustvari predstavlja produžetak citoplazme, dok je građa eukariotskih bičeva mnogo složenija. Kod njih je građa biča slična građi centriole.

Građu sličnu centriolama imaju cilije (treplje) i flagele (bičevi) – dugačke, tanke strukture koje polaze sa površine mnogih eukariotskih ćelija i pokrivene su ćelijskom membranom. Građa im je ista, a razlikuju se samo u dužini – flagele su duže. (Prokarioti takođe imaju flagele ali drugačije strukture.) Pomoću njih se kreću jednoćelijski organizmi (bičari i trepljari među prozoama) kao i spermatozoidi mnogih životinja pa i čoveka. U osnovi svake cilije i flagele je bazalno telašce koje ima isti prečnik kao i cilija ili flagela. Treplje i bičevi izrastaju iz bazalnog telašca tako što se mikrotubule slažu jedna na drugu, ali se po jedna mikrotubula u svakoj grupi gubi. Tako se cilije i flagele sastoje od 9 grupa po 2 mikrotubule koje formiraju cilindar, a u njegovom centru se nalazi još dodatni par mikrotubula.

## Reference

## Vanjske veze

* „Molecular Machines Museum Index”. Access Research Network. 2001. Pristupljeno 2008-05-18.
* Berg, Howard C. (January 2000). „Motile Behavior of Bacteria”. *Physics Today* **53** (1): 24. DOI:10.1063/1.882934. Arhivirano iz originala na datum 2013-04-15. Pristupljeno 2014-03-17.
* Charles Lindemann (2008-04-04). „Mechanisms of sperm motility”. Oakland University. Arhivirano iz originala na datum 2008-05-16. Pristupljeno 2008-05-18.
* Purcell, E.M. (1977). „Life at Low Reynolds Number” (PDF). *American Journal of Physics* **45** (1): 3–11. DOI:10.1119/1.10903.
* N. J. Matzke (2003-11-10). „Evolution in (Brownian) space: a model for the origin of the bacterial flagellum”. www.talkdesign.org. Arhivirano iz originala na datum 2016-09-19. Pristupljeno 2014-03-17.
# Kulturološka asimilacija

**Kulturološka** ili **društvena asimilacija** (termin *asimilacija* često upotrebljava i u značenju *akulturacija*) se odnosi na procese koji su usmereni ka utapanju manjinskih i drugih marginalizovanih grupa u preovlađujući kulturni model. Asimilacija podrazumeva gubljenje velikog stepena autonomije dok akulturacija veći naglasak daje na prihvatanje kulturnih vrednosti i modela ponašanja većinske grupe. Autoritarna društva i jedan i drugi proces često sprovode nasilno uslovljavajući opstanak manjinskih grupa stepenom njihove asimilacije odnosno akulturacije. Otpor asimilaciji i akulturaciji manjinske grupe najčešće pružaju organizovanjem karakterističnih nacionalno obojenih aktivnosti kao što su učenje škola na maternjem jeziku, folklorne aktivnosti, verske obrede i slično.

## Reference
# Talus

**Talus** je nediferencirano telo biljaka talofita (nižih biljaka). Ono nije izgrađeno od tkiva i na njemu se ne mogu razlikovati organi. Prema staroj sistematici sve biljke koje imaju ovako građeno telo grupisane su u talofite *(Thallophyta)*, u koje su ubrajane bakterije, alge, gljive i lišaji. Prema sadašnjoj sistematici ta podela je prevaziđena, pošto su ove četiri grupe organizama razvrstane u tri-četiri zasebna carstva pa time i pojam talofita sve više gubi na značaju.

Vegetativno telo lišaja naziva se talus. U zavisnosti od vrste on može biti različito obojen: mrko, zeleno, narandžasto, žuto pa do skoro potpuno crno. Boja zavisi od prisustva specifičnih pigmenata, soli (naročito soli gvožđa), mnogobrojnih kiselina kojih u lišajima ima oko 230.

Prema izgledu razlikuju se tri vrste talusa:

1. korast, koji je celom svojom površinom čvrsto priljubljen za podlogu na kojoj raste; oko 80% lišaja ima korast talus; imaju najprostiju građu;
2. listast je labavo pričvršćen za podlogu i to samo delom preko pojedinačnih ili hifa grupisanih u snopiće; ima oblik reženjevite lisne ploče na kojoj se razlikuju dve strane: gornja i donja; morfološki je složeniji od korastog talusa;
3. žbunast, izgrađen je od delova koji liče na žbunić i u odnosu na podlogu je uspravan ili viseći; za podlogu je labavo pričvršćen; morfološki je najsloženiji tip talusa.

Prema mikroskopskoj građi razliku se dva tipa talusa:

1. homeomerni, u kome su ćelije algi raspoređene ravnomerno, razbacane bez nekog naročitog reda; on je filogenetski stariji i primitivniji; obično su sluzne konzistencije i lako bubre u vodi uvećavajući zapreminu po čemu se lako mogu prepoznati
2. heteromerni, kod koga alge grade jedan gonidijalni sloj; ovakvu građu ima većina listastih i žbunastih lišaja;
3. prelazni oblik kod koga je nemoguće odrediti da li je homeomerne ili heteromerne građe.

## Vanjske veze
# Plankton

*Hyperia macrocephala* - plankton
Copepoda (Calanoida) - plankton
**Plankton** je naziv grčkog porijekla i označava zajednicu živih organizme koji plutaju i ne raspolažu vidljivim sposobnostima za kretanje. Njihovo gibanje ovisi o gibanju vode. Organizme koji plutaju u vodi ali mogu plivati i suprotno od vodenih strujanja naziva se još i nektonima.

## Životni okoliš

Plankton je prisutan u gotovo svim vodama na Zemlji. Međutim, u većini morskih područja je prisutnost hranjivih tvari zanemariva, pa otuda je i količina planktona u njima vrlo mala i stoga se smatraju ekološkim pustinjama . Ako u vodama stajaćicama ili rijekama dođe do pretjerane količine hranjivih tvari, može se dogoditi da to dovede do suprotnog rezultata, naime, da fosfati, kao ograničavajući faktor prehrane planktona postane dominantan (kao otpadni produkt umjetnog gnojenja poljoprivrednih površina dospijeva oborinskom vodom u slatkovodne resurse na kopnu), i dovede do svoje suprotnosti i "zaguši" prirodnu cirkulaciju između planktona, vode i fosfata pa otuda i svi živi organizmi u vodi (i plankton) izgube neophodan kisik i uguše se. Slatkovodni plankton naziva se limnoplankton, a morski haliplankton.

## Veličina

Plankton postoji u svim mogućim oblicima i veličinama. Posebno sitni organizmi (4-40µm) ubrajaju se u nanoplankton. Najmanji oblici su bakterije, u jednu žličicu vode stalo bi ih 2 milijuna. Ali i veći predstavnici fitoplanktona su manji od presjeka ljudske kose. I zooplanktona ima sićušnih, ali i takvih koji mogu imati i do 9 metara, kao, recimo neke vrste meduza koje ne mogu aktivno plivati, nego samo plutaju sa strujom, i ubrajaju se isto u plankton.

Razlikuju se:

* bakterijski plankton
* fitoplankton (biljni plankton)
* zooplankton (životinjski plankton)

## Zooplankton

Prema dosadašnjim saznanjima, najveći dio životinjske biomase čini vrsta odnosno porodica kopepoda. Bez planktona arktičkih voda ne bi mogli postojati veliki kitovi usani , kao primjerice plavi kitovi ili kitovi perajari , njhova prehrambena podloga je upravo zooplankton kojeg "filtriraju" svojim usima . Velika jata riba također se hrane masom planktona.

## Fitoplankton

Jednostanične alge kremenjašice čine najveći dio mase fitoplanktona. Prema novijim istraživanjima, čini se da je apsolutno najveća količina ugljičnog dioksida vezana u biljnom planktonu, a ne, kao što se ranije smatralo, u tropskim šumama.

## Životinje koje filtriraju plankton

* Plavi kit
* Kit perajar
* Kitopsina *Rhincodon typus*
* Divovska psina
* Flamingo
# Bentos

| **Biomi** |
| --- |
| **Suhozemni biomi** |
|  | Tundra
 |
|  | Tajga/borealne šume
 |
|  | Planinski travnjaci i šikare
 |
|  | Četinarske šume umjerenih predjela
 |
|  | Tropske i suptropske četinarske šume
 |
|  | Umjerene širokolisne i mješovite šume
 |
|  | Mediteranske šume i makije
 |
|  | Tropske i suptropske vlažne širokolisne šume
 |
|  | Tropske i suptropske suhe širokolisne šume
 |
|  | Umjereni travnjaci, savane i šikare
 |
|  | Tropski i suptropski travnjaci, savane i šikare
 |
|  | Pustinje i vegetacija sušnih područja
 |
|  | Plavljena travna vegetacija
 |
|  | Riparianska zona
 |
|  | Vlažno područje
 |
| **Vodeni biomi** |
|  | Jezero
 |
|  | Litoral
 |
|  | Šume mangrova
 |
|  | Šuma kelpa
 |
|  | Koraljni greben
 |
|  | Neritička zona
 |
|  | Epikontinentalni pojas
 |
|  | Pelagijska zona
 |
|  | Bentos
 |
|  | Hidrotermalni izvori
 |
|  | Hladni izvori
 |
|  | Led
 |
| **Drugi biomi** |
|  | Endolitska zona
 |

Morske alge i dva hitona u plimnoj bari
**Bentos** (od grčki: benthos = dubina) je ekološka grupa organizama, koja sve svoje životne aktivnosti ostvaruje na dnu vodenih ekosistema. Oni čine životne zajednice rečnog, jezerskog ili morskog dna, jer su vezani za podlogu ili se kreću po dnu. Pošto se bentos mora i okeana prostire na velikim površinama i ima posebne karakteristike životnih zajednica, smatra se akvatičnim biomom.

## Tipovi bentosa

U zavisnosti od prirode bentosnih organizama, govori se o *fitobentosu* (alge i kopnene biljke stanovnici dna) i *zoobentosu* (životinje stanovnici dna).

Prema veličini organizama, bentos se može deliti na:

* **makrobentos**, veličine veće od 1 mm
* **mejobentos**, veličine izmeću 32 µm i 1 mm
* **mikrobentos**, veličine ispod 32 µm

Prema staništu, bentos delimo na

* *epibentos*, organizme koje žive na sedimentu dna (podlozi), i
* *hiperbentos*, organizme koji žive neposredno iznad sedimenta.

* Morske alge koje rastu s obale
* Bodljikaši
* Plaštenjak iskorišten kao podloga za spiralu jajašaca puža gološkržnjaka
* Mikrofotografija tipičnih makrobentoskih životinja
# Chlorophyta

| Chlorophyta
 |
| --- |
|  |
| "Siphoneae" (E. Haeckel: *Kunstformen der Natur*, 1904.)
 |
| Naučna klasifikacija
 |
| Domena:
 | Eukaryota  |
| Carstvo:
 | Plantae  |
| Divizija:
 | Chlorophyta Reichenbach, 1828, emend. Pascher, 1914, emend. Lewis i McCourt, 2004 |
| Sinonimi
 |
|
Chlorophycophyta
Chlorophyllophyceae
Isokontae
Stephanokontae

 |

**Chlorophyta** (neformalno klorofiti ili hlorofiti) je divizija zelenih algi koja uključuje oko 8000 vrsta većinom fotosintetičkih eukariota. Ova divizija sadrži i jednoćelijske i višećelijske vrste koje žive u svježim vodama, morskim vodama, a neke vrste su adaptirane na šarolike životne uslove. Žive pretežno zakačene na kamenje ili drveće. Neke vrste su razvile i simbiozu sa nekim protozoama, spužvama i žarnjacima.

## Klase

* Klasa Bryopsidophyceae, Bessey
* Klasa Chlorophyceae, Wille
* Klasa Pedinophyceae, Moestrup
* Klasa Pleurastrophyceae, Mattox & K. D. Stewart
* Klasa Prasinophyceae, T. A. Chr. ex Ø. Moestrup & J. Throndsen
* Klasa Trebouxiophyceae, T. Friedl
* Klasa Ulvophyceae, K. R. Mattox & K. D. Stewart
* Klasa Caryopoceae, Jerry

## Reference

## Vanjske veze

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala o temi: **Chlorophyta** |
|  | Wikivrste imaju podatke o taksonu **Chlorophyta** |
# Algašice

| Peronosporomycetes
 |
| --- |
|  |
| *Albugo candida* kao parazit na biljci hoću-neću
 |
| Naučna klasifikacija
 |
| Domena:
 | Eukaryota  |
| Carstvo:
 | Chromalveolata  |
| Koljeno:
 | Heterokonta  |
| Razred:
 | **Peronosporomycetes** Dick, 2001 |
| Sinonimi
 |
|
Oomycetes Winter 1897 |

**Algašice** (Oomycetes) su protisti slični gljivama jer većinom imaju stijenku građenu od hitina i hrane se saprofitski. Za razliku od gljiva imaju pokretne stadije i žive u vodi i na izrazito vlažnim staništima, samo iznimno na kopnu. Neke su jednostanične, a neke višestanične. Višestanične algašice u miceliju nemaju poprečnih stjenki, pa ih i to razlikuje od pravih gljiva.

Najvažniji predstavnici algašica su kitridijale (Chytridiales) i peronospore (Peronosporales).

## Kitridijale

Najjednostavnije kitridijale imaju oblik golog protoplasta, bez stijenke, nešto složenije su jednostanične sa stijenkom, a najsloženije imaju tijelo od razgranatih cjevastih niti s više jezgara.

## Peronospore

Iako su se peronospore prilagodile životu na kopnu, za njihovo je razmnožavanje potrebna voda. Žive kao paraziti na biljkama.

Peronospora vinove loze (Plasmopara viticola) živi na listovima i plodovima vinove loze iz kojih crpi organske tvari pomoću haustorija (kratkih nastavaka). Nakon nekog vremena razvija sporangiofore koji, najčešće kroz puči, izlaze u okoliš. Sporangiofori nose zoosporanglije sa zoosporama koji se vjetrom prenose na druge biljke. U kapljici vode oslobađaju zoospore, koje isklijaju u novu peronosporu.

Peronospora krumpira (Phytophtora infestans) dovodi do pojave smeđih pjega na listovima. Listovi pocrne i osuše se. Slične promjene izaziva i na gomoljima.

Oba nametnika uzrokuju velike štete u poljodjelstvu. Suzbijaju se špricanjem listova i nedozrelih plodova otopinom modre galice i gašenog vapna.

## Reference
# Fitoplankton

Fitoplankton
**Fitoplankton** čine jednostanični i kolonijalni mikroorganizmi iz carstva Protista. Prema veličini se dijele na piko(fito)plankton (stanice 0.2 do 2 µm), nano(fito)plankton (stanice 2 do 20 µm) i mikro(fito)plankton (stanice veće od 20 µm). Najbrojniji predstavnici krupnijeg fitoplanktona su alge kremenjašice, a sitnijeg zelene alge, zlatne alge, svjetleći bičaši i cijanobakterije.

Uz pomoć fotosinteze od ugljičnog dioksida i hranjivih tvari gradi svoju tjelesnu supstancu (biomasu). Na taj način je fitoplankton osnovica prehrambene piramide u moru i u kopnenim stajaćim vodama i velikim rijekama.

Fitoplanktonom se hrani zooplankton i mnoge životinje koje žive na dnu slatkih voda i u moru. Planktoni su oko sebe razvili neobične mrežaste strukture kako bi mogli filtrirati najsitnije prehrambene čestice. Najdirektniji hranidbeni lanac predstavlja fitoplankton → kril → kit.

Procjenjuje se, da fitoplanskton stvara 70 – 80% kisika u atmosferi.

## Reference
# Južnokineski tigar

| Južnokineski tigar
 |
| --- |
|  |
| Status zaštite
 |
|
Status zaštite: **Kritično** (IUCN 3.1)
 |
| Naučna klasifikacija
 |
| Carstvo:
 | Animalia  |
| Koljeno:
 | Chordata  |
| Razred:
 | Mammalia  |
| Red:
 | Carnivora  |
| Porodica:
 | Felidae  |
| Potporodica:
 | Pantherinae  |
| Rod:
 | *Panthera*  |
| Vrsta:
 | *P. tigris*  |
| Podvrsta:
 | P. t. amoyensis  |
| Trojni naziv
 |
| Panthera tigris amoyensis (Hilzheimer, 1905) |
|  |
| Životni prostor južnokineskog tigrova 1900. i 1990.
 |

**Južnokineski tigar** (*Panthera tigris amoyensis*) je podvrsta tigra. Populacija ove životinje procjenjena je na 20 do 30 u divljini i 48 u 19 kineskih zooloških vrtova. Ovo je najugroženija vrsta tigra. Mužjaci su visoki 2, 5 m i teški 150 kg, a ženke su visoke 2, 3 m i teške 110 kg. O ovoj se vrsti veoma malo zna. Kina ulaže velike napore za očuvanje ove vrste.

## Vanjske veze

* (`en`) Rare China tiger seen in the wild (BBC News, 12. 10. 2007.)
* i mi smo glupi i nsta neznano zato malo i pise
# BirdLife International

Zvanični logo
**BirdLife International** je svjetska nevladina organizacija koja teži očuvanju ptica i njihovih staništa sa osnovnim prioritetom sprječavanje izumiranja vrsta ptica. Osnovao ju je ornitolog i konzervator T. Gilbert Pearson u Londonu 1922. godine pod nazivom Međunarodni komitet za zaštitu ptica. Godine 1928 je preimenovana u Međunarodni komitet za očuvanje ptica, 1960. u Međunarodno vijeće za očuvanje ptica, a današnji naziv dobila je 1994. godine. Sjedište joj je u Kembridžu, Engleska. Ima članstvo od preko 2,5 miliona ljudi i partnerske organizacije u više od 100 zemalja.

BirdLife International je registrovala 7.500 značajnih područja za ptice s više od 1.000.000 hektara staništa divljih životinja. Kao službeni autoritet za popis ptica za crvenu listu ugroženih vrsta Svjetske unije za zaštitu prirode, organizacija je identificiralao više od 1.375 vrsta ptica ugroženih izumiranjem (kritično ugrožene, ugrožene ili ranjive) i razvila strategije očuvanja za svaku od njih.

Organizacija ima devet programa očuvanja koji se provode širom Afrike, Amerike, Azije, Evrope i Centralne Azije, Bliskog istoka i Pacifika. Programi pružaju okvir za planiranje, provedbu, praćenje i evaluaciju rada na očuvanju i uključuju:

* Program važnih područja za ptice i biodiverzitet,
* Morski program,
* Program sprječavanja izumiranja, i
* Program selidbenih puteva.

BirdLife International objavljuje tromjesečni časopis, *BirdLife: The Magazine*, koji sadrži najnovije vijesti i autoritativne članke o pticama i njihovoj zaštiti, te objavljuje svoj službeni časopis *Bird Conservation International* u saradnji s Univerzitetom u Kembridžu.

## Vanjske veze

* „Pridružite nam se - Svjetski klub ptica”. *BirdLife International*. Pristupljeno 19. 4. 2025. (`en`)
* „BirdLife The Magazine - Najnovije vijesti i otkrića o očuvanju prirode, dostupne za pregled online”. *BirdLife International*. Pristupljeno 19. 4. 2025. (`en`)

## Izvori
# Arapski leopard

| Arapski leopard
 |
| --- |
|  |
| Arapski leopard u pustinji Judeje (Izrael) 1985. god.
 |
| Status zaštite
 |
|
Status zaštite: **Kritično** (IUCN 3.1)
 |
| Naučna klasifikacija
 |
| Carstvo:
 | Animalia  |
| Koljeno:
 | Chordata  |
| Razred:
 | Mammalia  |
| Red:
 | Carnivora  |
| Porodica:
 | Felidae  |
| Potporodica:
 | Pantherinae  |
| Rod:
 | *Panthera*  |
| Vrsta:
 | P. pardus  |
| Trojni naziv
 |
| Panthera pardus nimr (Hemprich & Ehrenberg, 1833.) |

**Arapski leopard** (*Panthera pardus nimr*) je najmanja podvrsta leoparda čiji broj u divljini je manji od 250, podijeljenih u nekoliko nepovezanih staništa na Arapskom poluotoku s manje od 50 jedinki, i u daljnjem je opadanju. Te je stoga upisan na IUCN-ov crveni popis kritično ugroženih vrsta (CR).

Arapski leopard u uzgajalištu ugroženih arapskih vrsta u Šardžahu
Boja krzna kod ove podvrste je blijedožuta do duboko-zlatne, po kojemu su zbijeno raspoređene mrlje u obliku rozeta. Mnogo je manji od afričkog leoparda i drugih azijskih vrsta, a težina mu je oko 30 kg kod mužjaka i 20 kg kod ženki. Iako dijele zajendičko stanište, mužjaci i ženke arapskog leoparda su osamljene životinje. Oni love manje i srednje velike životinje, a ulov privremeno spremaju na liticama ili skrivenim špiljama. U tim skloništima se mužjak i ženka sastaju na oko 5 dana da se pare i donose mlade. Poslije bremenitosti koja traje oko 100 dana, rađa se od jednog do četiri (obično dva) mladunca koji ostaju s majkom slijedeće dvije godine.

Ova podvrsta leoparda je do 1960-ih živjela na cijelom Arapskom poluotoku, uključujući Sinajski poluotok, te u pustinjama Judeje i Negev u Izraelu. Ovaj se prostor dramatično smanjio tijekom dvadesetog stoljeća usljed uništenja njegova prirodnog okoliša, te ubijanja kao odmazde, ili preventive zbog ubojstva stoke. Oko tristo jedinki se nalazi u zoološkim vrtovima širom Europe, Sjeverne Amerike i Bliskog istoka. Većina tih jedinki uključena je u program očuvanja i razmnožavanja u zatočeništvu.

## Izvori

## Vanjske veze

* Kickstarter: *Nightwatch – Catching Arabian Leopards with Camera Traps*
* Leopards .:. wild-cat.org — Information about leopard research and conservation: featuring the documentary *Saving the Leopard* (`en`)

### Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala o temi: **Panthera pardus nimr** |
|  | Wikivrste imaju podatke o taksonu **Panthera pardus nimr** |
# Arapski vuk

| Arapski vuk
 |
| --- |
|  |
| Status zaštite
 |
|
Status zaštite: **Kritično** (IUCN 3.1)
 |
| Naučna klasifikacija
 |
| Carstvo:
 | Animalia  |
| Koljeno:
 | Chordata  |
| Razred:
 | Mammalia  |
| Red:
 | Carnivora  |
| Porodica:
 | Canidae  |
| Rod:
 | *Canis*  |
| Vrsta:
 | C. lupus  |
| Trojni naziv
 |
| Canis lupus arabs (Pocock, 1934.) |
|  |
| Tamnoplavo: staništa arapskih vukova
 |

**Arapski vuk** (*Canis lupus arabs*) je podvrsta sivog vuka koji se nekada rasprostirao na cijelom Arapskom poluotoku, a danas samo u malenim izoliranim područjima u južnom Izraelu, jugozapadnom Iraku, Omanu, Jemenu, Jordanu, Saudijskoj Arabiji i nepotvrđeno u nekim dijelovima Sinajskog poluotoka u Egiptu. Te je stoga upisan na IUCN-ov crveni popis kritično ugroženih vrsta (CR).

Arapski vuk u zoološkom vrtu Tel Aviva (Izrael)
Arapski vuk snimljen u pustinji Arava (Izrael)
Arapski vuk je manji vuk prilagođen pustinjskoj klimi, visine oko 66 cm i težine od oko 18 kg. Uši su im veće u odnosu na tijelo od drugih vrsta vukova, kako bi se lakše rashlađivali. Još jedna razlika i je i način lova, naime arapski vukovi ne žive u čoporima, nego love u skupinama od 2-4 jedinke, te nikada ne zavijaju. Još jedna jedinstvena odlika su spojena dva srednja prsta na šapama (odlika za koju se smatralo da je svojstvena samo afričkim divljim psima), a od indijskog vuka se razlikuje svijetlijim krznom i manjom veličinom. Arapski vukovi imaju kratku dlaku i tanko krzno ljeti, a duge dlake na leđima ostaju duge tijekom cijele godine. Vjerojatno još jedna prilagodba protiv sunčeva zračenja.

Arapski vuk se hrani zečevima, glodavcima, kopitarima, i bilo kojim strvinama koje nađu, ali će napasti i manje domaće životinje do veličine koze. Zbog toga ih seljaci često ustrijeljuju, love u zamke i truju.

## Izvori

### Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala o temi: **Canis lupus arabs** |
|  | Wikivrste imaju podatke o taksonu **Canis lupus arabs** |
# Azijski lav

| Azijski lav
 |
| --- |
|  |
| Azijski lav u Indiji
 |
| Status zaštite
 |
|
Status zaštite: **Kritično** (IUCN 3.1)
 |
| Naučna klasifikacija
 |
| Carstvo:
 | Animalia  |
| Koljeno:
 | Chordata  |
| Razred:
 | Mammalia  |
| Red:
 | Carnivora  |
| Porodica:
 | Felidae  |
| Potporodica:
 | Pantherinae  |
| Rod:
 | *Panthera*  |
| Vrsta:
 | Panthera leo  |
| Podvrsta:
 | P. l. persica  |
| Trojni naziv
 |
| Panthera leo persica Meyer, 1826 |
|  |
| Stanište azijskih lavova u NP Sasan Gir (Gudžarat, Indija)
 |
| Sinonimi
 |
| *Leo leo goojratensis* (Indija) *Leo leo persicus* (Iran)

 |

**Azijski lav** (lat. *Panthera leo persica*, poznat i kao **perzijski lav** ili **indijski lav**) je podvrsta lava koja je bila rasprostranjena od Indije do Balkana, ali je zbog lova ostalo manje od tisuću jedinki u Indiji. U 20. vijeku ostalo je samo 12 jedinki, minimalno da se očuva vrsta. Nekoć strastveni lovac se posvetio očuvanju ovih životinja i smjestio ih u Nacionalni park Sasan Gir u indijskoj državi Gudžarat. Poslije je izbrojano 327 jedinki.

## Opis

Afrički i azijski lav su genetski blizanci, a postoje male razlike. Azijski lavovi su svjetlije boje s malom grivom i velikim trbušnim naborom kože. Visoki su jedan, a dugački tri metra. Prosječna im je težina 240 kg, a mogu potrčati 65 km/h. Love jelene, antilope, bizone, krave, divlje svinje, majmune, ptice i u rijetkim slučajevima ljude. Izloženi su novom velikom problemu: nacionalni park prostire se na samo 1420 četvornih kilometara.

## Vanjske veze

* (`en`) *AsiaticLion.org* Arhivirano 2009-05-04 na Wayback Machine-u

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak o temi: **Azijski lav** |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala o temi: **Azijski lav** |
|  | Wikivrste imaju podatke o taksonu **Azijski lav** |
# Balearska burnica

| Balearska burnica
 |
| --- |
|  |
| Status zaštite
 |
|
Status zaštite: **Kritično** (IUCN 3.1)
 |
| Naučna klasifikacija
 |
| Carstvo:
 | Animalia  |
| Koljeno:
 | Chordata  |
| Razred:
 | Aves  |
| Red:
 | Procellariiformes  |
| Porodica:
 | Procellariidae  |
| Rod:
 | *Puffinus*  |
| Vrsta:
 | P. mauretanicus  |
| Dvojni naziv
 |
| Puffinus mauretanicus P.R. Lowe, 1921 |
| Sinonimi
 |
| *Puffinus puffinus mauretanicus*
*Puffinus yelkouan mauretanicus* |

**Balearska burnica** (lat. *Puffinus mauretanicus*), vrsta morske ptice iz porodice zovoja. Nekad je smatrana podvrstom malog zovoja, ali i gregule.

## Opis i stanište

Balearska burnica je ptica veličine. Prosječno je duga 35-40 cm, s rasponom krila 85-90 cm. Boja perja varira od tamno smeđe na leđnoj strani tijela do prljavo bijele na trbušnoj.

Gnijezdi se na Balearskim otocima, po kojim je i dobila ime. Jako je društvena i često se viđa u velikim skupinama, posebno u jesen. Na moru je tiha, a za vrijeme sezone parenja vrlo glasno gakće u večernjim satima. Hrani se ribama i mekušcima. Ne slijedi ribarske brodove kao neki njegovi rođaci.

## Ugroženost

Međunarodni savez za zaštitu prirode (IUCN) uvrstio je ovu vrstu među kritično ugrožene, s procijenjenim vremenom vjerojatnog izumiranja u slijedećih 40 godina. Uzroci smanjenja broja jedinki je smanjenje staništa radi pretjerane izgrađenosti turističkih struktura na Balearskim otocima, kao i predacija mladih od strane mačaka i štakora.

## Reference