Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Lukas Zerbe

Lukas Zerbe
|  |
| Država
 |  Njemačka
 |
| Osobni podatci
 |
| **Datum rođenja** | 17. siječnja 1996.
 |
| **Mjesto rođenja** |  Lemgo, Njemačka
 |
| **Visina** | 1.84 m
 |
| **Pozicija** | desni vanjski, desno krilo
 |
| **Ruka** | lijeva
 |
| Podaci o klubu
 |
| **Klub** |  THW Kiel
 |
| **Broj** | 24
 |
| Profesionalni klubovi
 |
| **Godina** | **Klub** | **Uta. (gol.)** |
|  |  |
|  2015 – 2018  |  TBV Lemgo  |  26 (5)
 |
|  2018 – 2019  |  TuS Ferndorf  |  38 (173)
 |
|  2019 – 2024  |  TBV Lemgo  |  160 (395)
 |
|  2024 –  |  THW Kiel  |  15 (40)
 |
|  |
| Reprezentacija
 |
| **Debi** | 5. studenog 2021.
 |
|             protiv
 |  Portugala
 |
| **Godina** |  | **Uta. (gol.)** |
| 2021 –
 |  Njemačka
 | 32 (61)
 |

**Lukas Zerbe** (Lemgo, 17. siječnja 1996.), njemački rukometaš i reprezentativac koji igra kao desni vanjski, iako može igrati i na desnom krilu. Trenutno igra za THW Kiel.

## Klupska karijera

Zerbe je počeo igrati rukomet s četiri godine. U sezoni 2015./16. debitirao je u Bundesligi, a u sezoni 2016./17. odigrao je još tri utakmice. Na poziciji desnog vanjskog, Zerbe je u sezoni 2017./18. zabio svojih prvih pet bundesligaških golova u 21 nastupu. Nakon što je postigao 173 gola u 38 utakmica za TuS Ferndorf u drugoligaškoj sezoni 2018./19., vratio se u momčad Lemga. Tamo je u sezoni 2019./20. zabio 15 golova u 27 utakmica. S Lemgom je osvojio DHB kup 2020., a koji je naknadno održan u lipnju 2021. godine. U sezoni 2020./21. napravio je proboj u Bundesligi s 92 pogotka u 34 utakmice. Zerbe je svoju prvu utakmicu na nakom europskom natjecanju odigrao 21. rujna 2021. u EHF Europskoj ligi 2021./22. kod islandskog predstavnika Valur Reykjavíka i bio uspješan šest puta. Ukupno je u ovom natjecanju do ispadanja u osmini finala zabio 63 pogotka u 14 utakmica.

Za sezonu 2024./25., Zerbe je prešao u njemački THW Kiel.

## Reprezentativna karijera

Dana 5. studenog 2021. godine debitirao je za njemačku reprezentaciju u prijateljskoj utakmici protiv Portugala u Luksemburgu. Na Europskom prvenstvu 2022. zabio je devet golova u šest utakmica i završio na sedmom mjestu s njemačkom momčadi. Na Svjetskom prvenstvu 2023. s njemačkom reprezentacijom stigao je do petog mjesta. Sudjelovao je i na Europskom prvenstvu 2024. i završio je kao četvrti s Njemačkom. Na turniru je postigao jedan pogodak u dvije utakmice.

## Privatni život

Lukas Zerbe je nećak Volkera Zerbea, europskog rukometnog prvaka iz 2004. i Lemgovog najboljeg strijelca. Završio je školu za bankara, a trenutno studira poslovnu administraciju.

## Vanjske veze

* Lukas Zerbe Arhivirano 2023-10-10 na Wayback Machine-u u bazi podataka Bundeslige
* Lukas Zerbe u bazi podataka EHF-a
* Lukas Zerbe na stranicama THW Kiela
# Peter Gentzel

Peter Gentzel
|  |
| Država
 |  Švedska
 |
| Osobni podatci
 |
| **Puno ime** | Hans Peter Ludvig Gentzel
 |
| **Datum rođenja** | 12. listopada 1968.
 |
| **Mjesto rođenja** |  Göteborg, Švedska
 |
| **Visina** | 1.99m
 |
| **Pozicija** | golman
 |
| **Ruka** | desna
 |
| Podaci o klubu
 |
| **Klub** | *u mirovini* |
| Profesionalni klubovi
 |
| **Godina** | **Klub** | **Uta. (gol.)** |
|  |  |
| 0000 – 1989  |  IK Heim  |
|  1989 – 1999  |  Redbergslids IK  |
|  1999 – 2000  |  CB Cantabria Santander  |
|  2000 – 2001  |  BM Granollers  |
|  2001 – 2009  |  HSG Nordhorn  |  261 (3)
 |
|  2009 – 2010  |  THW Kiel  |  27 (0)
 |
|  |
| Reprezentacija
 |
| **Debi** | lipanj 1992.
 |
| **Godina** |  | **Uta. (gol.)** |
| 1992 – 2009
 |  Švedska
 | 224 (0)
 |

Peter Gentzel| Osvojene medalje
 |
| --- |
| Rukomet
 |
| Država:  Švedska
 |
| Olimpijske igre
 |
|  |  Sydney 2000.  | Momčad |
| IHF Svjetsko prvenstvo
 |
|  |  Island 1995.  | Momčad
 |
|  |  Japan 1997.  | Momčad
 |
|  |  Egipat 1999.  | Momčad
 |
|  |  Francuska 2001.  | Momčad
 |
| EHF Euro
 |
|  |  Italija 1998.  | Momčad
 |
|  |  Hrvatska 2000.  | Momčad
 |
|  |  Švedska 2002.  | Momčad
 |

**Hans Peter Ludvig Gentzel** (Göteborg, 12. listopada 1968.) je umirovljeni švedski rukometni golman i repezentativac, jedan od najboljih golmana svoje generacije. S reprezentacijom Švedske je bio trostruki europski prvak, svjetski prvak (1999.) godine te osvajač olimpijskog srebra u Sydneyju 2000. godine. Gentzel je od 1998. do 2002. godine tri puta za redom bio proglašavan najboljim golmanom EHF Eura.

Karijeru je započeo u IK Helmu, da bi 1989. godine prešao u Redbergslids IK, s kojim je šest puta bio nacionalni prvak. Nakon dvije godine u Španjolskoj, prelazi u Njemačku, prvo u HSG Nordhorn, gdje igra osam sezona, a onda u THW Kiel, gdje nakon jedne sezone završava karijeru. Za reprezentaciju je debitirao 1992. godine, a umirovio se 2009. godine, nakon EHF Eura, skupivši 224 nastupa.

Nakon povratka u Švedsku 2010. godine, radio je kao dio stručnog tima na pripremi Svjetskog prvenstva 2011. godine. Početkom 2011. godine postao je dio uprave novoosnovane organizacije *Svensk Elithandboll*.
# Jen

Novčanica od 1000 jena, portret Nacume Sosekija. Nove novčanice jena su ušle u opticaj 1. novembra, 2004.
**Jen** je valuta koja se koristi u Japanu. Široko je rasprostranjena kao rezervna valuta kao i Američki dolar i Euro. Na japanskom se izgovara kao "en" dok je u bosanskom pravilan izgovor jen. ISO 4217 kod za jen je JPY i 392. Latinični simbol za jen je ¥, dok se na japanskom označava pismom kanđi 円.

Jen je kao platežno sredstvo uveden u doba Meiđi vlade. Jen je zamjenio kompleksni monetarni sistem iz perioda Edo vladavine. 1871. je prihvaćeno usvajanje decimalnog sistema računanja jena (1, 圓), šena (1/100, 錢), i rina (1/1000, 厘), sa kovanicama koje su bile okrugle poput onih na zapadu. (Šen i rin su izbačeni iz upotrebe 1954. godine) Jen je zvanično definisan kao 26.956 g srebra.

U periodu od 25. aprila, 1949. do 1971. godine jen je bio vezan za Američki dolar, kursom 1 dolar = 360 jena. 1971. godine došlo je do kraha Bretona Vud sistema i jen je dobio tržišni kurs.

Originalna oznaka za jen je ista kao i oznaka kineskog juana (圓 pinyin yuan2). U modernom japanskom se upotrebljava oznaka (円). Latinična oznaka za jen je ista kao i oznaka za juan sa razlikom što se na oznaci za juan nalazi jedna poprečna crta, a na oznaci za jen dvije.

U bukvalnom prevodu jen znači "okrugli predmet", kao i juan na kineskom.

Trenutno su u opticaju sljedeće kovanice i papirni novac: kovanice od 1 jena, 5 jena, 10 jena, 50 jena, 100 jena, 500 jena i papirni novac od 1000 jena, 2000 jena, 5000 jena, 10000 jena. Trenutno je kovanica od 500 jena kovanica sa najvećom vrijednošću na svijetu.

## Kurs jena od 1949. godine do danas

Japanski novčići
Tabela ispod prikazuje odnos jena i američkog dolara.

| Godina
 | Mjesec
 |
| --- | --- |
| јаn
 | feb
 | mar
 | apr
 | maj
 | jun
 | jul
 | avg
 | sep
 | okt
 | nov
 | dec
 |
| 1949. do 1971
 | 360
 |
| 1985
 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 216
 |  |  |
| 1986
 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 154
 |  |  |
| 1987
 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 147
 |  |  |
| 1988
 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 132
 |  |  |
| 1989
 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 140
 |  |  |
| 1990
 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 137
 |  |  |
| 1991
 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 129
 |  |  |
| 1992
 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 120
 |  |  |
| 1993
 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 106
 |  |  |
| 1994
 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 100
 |  |  |
| 1995
 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 100
 |  |  |
| 1996
 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 112
 |  |  |
| 2003
 |  |  |  |  |  | 118
 | 119
 | 120
 | 117
 | 110
 | 109
 | 107
 |
| 2004
 | 107
 | 106
 | 109
 | 104
 | 110
 | 110
 | 109
 | 111
 | 109
 |  |  |  |

## Vanjske veze

Kovanica od 10 jena (zadnja strana) prikazuje Hodnik Feniksa u Biodinu
* Japanese currency FAQ Arhivirano 2004-02-18 na Wayback Machine-u
* Currency Museum, Bank of Japan Arhivirano 2004-04-03 na Wayback Machine-u
# Kokoro

*Za ostale upotrebe, pogledajte Kokoro (razvrstavanje).*

| *Kokoro* |
| --- |
| Autor(i) | Natsume Sōseki |
| Originalni naslov | *Kokoro: Sensei no Isho* |
| Država |  Japan |
| Jezik | japanski |
| Datum izdanja | 1914 |

**Kokoro** (japanski: こゝろ, Kokoro? ili u poratnoj ortografiji こころ - u prijevodu *Srce*), je roman japanskog književnika Natsume Sosekija, objavljen 1914. godine. U njemu neimenovani narator, univerzitetski student, opisuje prijateljstvo sa starijim čovjekom koga zove "Sensei" (Učitelj). Radnja prikazuje kako "Sensei" postepeno gubi povjerenje u ljudskost, što zbog tuđih, a što zbog vlastitih moralnih prijestupa, te na kraju vrši samoubistvo kao čin moralnog iskupljenja. *Kokoro*, koji je imao mnoge autobiografske elemente, se često tumačio kao odraz dramatičnih promjena japanskog društva nakon Meiji revolucije, odnosno sudara tradicionalnih konfucijanskih vrijednosti sa modernom zapadnom tehnologijom i institucijama. Kokoro se smatra jednim od najvažnijih romana japanske književnosti u 20. vijeku. Bio je adaptiran za film dva puta.

## Vanjske veze

* *Kokoro* (Translated by Edwin McClellan) at *Google Books*
# Sōseki Natsume

| Natsume Sōseki |
| --- |
| Natsume Sōseki godine 1912. |
| Biografske informacije |
| Rođenje | 9.2. 1867. Tokyo, Japan |
| Smrt | 9. decembra 1916. (dob: 49) Tokyo, Japan |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | pisac |
| Opus |
| Književne vrste | romani, novele, poezija |
| Znamenita djela |
| *Kokoro*, *Botchan* |
| Inspiracija |
|
Na
* gotovo svi kasniji japanski romanopisci,Karatani Kōjin
 |

*Ovo je japansko ime; porodično ime je* Natsume*.*
**Natsume Sōseki (japanski: 夏目 漱石, *Natsume Sōseki*? 9.12. 1867 - 9.12. 1916)** bio je književni pseudonim autora po imenu **Natsume Kinnosuke (japanski: 夏目金之助, *Natsume Kinnosuke*?)**, koji se smatra najvažnijim japanskim književnikom ere Meiji (1868-1912). Često se navodi jednostavno kao **Sōseki**. Najpoznatiji je po romanima *Kokoro*, *Botchan* i *Ja sam mačka*. Studirao je britansku književnost i pisao haiku, pozeiju u kinsekom stilu i bajke. Od 1984. do 2004. godine njegov portret se nalazio na japanskoj novčanici od 1000 yena.

## Vanjske veze

* natsumesoseki.com Arhivirano 2011-06-07 na Wayback Machine-u
* Natsume Sōseki Arhivirano 2008-01-18 na Wayback Machine-u at かまくら GreenNet Arhivirano 2007-12-15 na Wayback Machine-u, the website of Kamakura City
* Djela čiji je autor Natsume Sōseki na Projektu Gutenberg
* Sōseki page including links to the entire text of *Kokoro*
* Natsume Sōseki on aozora.gr.jp (complete texts with furigana)
# Shinjū

*Ukiyo-e* s prikazom iz kazališnog komada *Sonezaki Shinjū* Chikamatsua Monzaemona. Autor je Kunisada, a djelo je nastalo u XIX. vijeku.
Shinjū (japanski: 心中, *, shinjū*?; srpskohrvatski: "dvostruki suicid"; dosl. "unutrašnjost srca") japanski je termin koji znači "dvostruki suicid", a uglasnom se koristi za bilo koji slučaj suicida u kojem sudjeluju dvije ili više osoba povezanih nekom vrstom ljubavi; uglavnom se odnosi na suicid ljubavnika, ali može biti i suicid roditelja i djece pa čak i cijele obitelji. Ako jedna strana sudjeluje u činu bez pristanka, onda se radi o obliku znanom kao muri-shinjū (japanski: 無理心中, muri-shinjū?), što je zapravo oblik ubojstva-samoubojstva.

Termin se sastoji od kanjija za "dušu/um/srce" (心) i "centar/unutrašnjost" (中). Termin doslovno znači "unutrašnjost srca", a vjerojatno se odnosi na duboku psihološku vezu koja postoji među počiniteljima suicida.

Ljubavni partneri koji počine *shinjū* vjerovali su da će biti ponovo ujedinjeni u drugom svijetu, što je vjerovanje koje ima osnovu u feudalnim učenjima iz Edo perioda, prema kojima su se duše ljubavnika ponovo ujedinjavale u drugom svijetu. Ovo vjerovanje prisutno je i u budizmu Čiste zemlje, gdje je postojalo vjerovanje da je dvostruki suicid jedan od načina za postizanje ponovnog rođenja u Čistoj zemlji.

## U popularnoj kulturi

*Shinjū* je jedan od prisutnih motiva u japanskoj umjetnosti, posebice u književnosti i teatru. U tradicionalnim tekstovima, *shinjū* se odnosi na istovremeni suicid ljubavnika čiji su osjećaji (人情, *ninjō*) ili ljubav u suprotnosti s društvenim konvencijama (義理, *giri*). Također, *shinjū* je tradicionalni motiv i u japanskom lutkarskom teatru, gdje je tragični kraj obično unaprijed poznat publici, a prethodi mu *michiyuki* (japanski: 道行文, **michiyuki**?), kratko poetsko putovanje na kojem se ljubavnici prisjećaju sretnih trenutaka prije tragičnog kraja. Japanski pisac Jun'ichirō Tanizaki požalio se na preduge krajeve u *shinjū* dramama u knjizi *Bunraku* Donalda Keenea, a u svom djelu *Tade Kū Mushi* (japanski: 蓼喰う虫, **Tade Kū Mushi**?) parodirao je cjelokupni koncept.

Jedna od poznatijih *bunraku* drama s ovim motivom je *Shinjū Ten no Amijima* (japanski: 心中天の網島, **Shinjū Ten no Amijima**?) autora Chikamatsua Monzaemona, koja je premijerno izvedena 1721. godine. Dramu je 1969. godine na filmsko platno adaptirao Masahiro Shinoda.

*Shinjū* je relativno čest fenomen u japanskom društvu, a jedan od poznatijih primjera je onaj slavnog pisca Osamua Dazaija i njegove tadašnje ljubavnice, Tomie Yamazaki, koji su počinili *shinjū* skokom u nabujali kanal 1948. godine.

## Reference

## Literatura

* *Bunraku: The Art of Japanese Puppet Theatre*, by Donald Keene, Kodansha America; (1990), ISBN 978-0-87011-193-8
* *Tade Kū Mushi* by Jun'ichirō Tanizaki, Vintage, (1995), ISBN 978-0-679-75269-1
# Pakao

**Definicija**: Reč „pakao" nalazi se u mnogim prevodima Biblije na mestima gde se u originalnom tekstu koriste hebrejska reč **šeol** i grčke reči **hades** i **gehena**. U istim stihovima drugi prevodi koriste reči: „grob", „svet mrtvih" itd. Druge Biblije na tim istim mestima koriste (transliteriraju) originalnu hebrejsku reč šeol ili grčku reč hades, koje, kad bi se prevele na naš jezik, ne odnose se na neko zasebno mesto za spaljivanje ili mučenje , nego na *opšti grob mrtvog čovečanstva* . Neki prevodi, u smislu „pakao" uporebljavaju i grčku reč gehena koja se u osnovi koristi kao *simbol večnog uništenja* . Međutim, mnoge hrišćanske i nehrišćanske religije protivno biblijskom učenju naučavaju da je pakao mesto nastanjeno demonima i gde se kažnjavaju zli posle smrti (neki veruju da se to izvršava mučenjem).
Pakao kao sleng je univerzalna rec za svaku situaciju, kako kaze danasnja omladina.

## Zašto postoji zbrka u vezi sa onim što Biblija kaže o paklu?

„Mnogo su zbrke i pogrešnog razumevanja prouzrokovaliraniji prevodioci Biblije koji su uporno hebrejsku reč Šeol i grčke reči Hades i Gehena prevodili kao pakao. Jednostavna transliteracija ovih reči od strane prevodilaca revidiranih izdanja Biblije nije dovoljna da bi se raščistila ta zbrka i pogrešno razumevanje" (*The Encyclopedia Americana*,1942, sv. XIV, str.81).

Prevodioci su dozvolili da njihova lična verovanja oboje njihov rad, umesto da budu dosledni u prevođenju reči sa izvornog jezika. Na primer:

* U prevodu *King James* šeol se prevodi kao „grob’’ i „jama’’, hades kao „pakao’’ i „grob’’, a gehena se takođe prevodi kao „pakao’’.
* *Today’s English Version* transliterira hades kao „Hades’’, ali ga prevodi i kao „pakao’’ i „svet mrtvih’’. Isto prevodi i reč gehena.
* *The Jerusalem Bible* transliterira hades šest puta, ali na drugim mestima prevodi i kao „pakao’’ i „podzemni svet’’. Isto tako reč gehena prevodi kao „pakao’’ na dva mesta.

Na taj način je zatamnjeno prvobitno značenje reči iz izvornog jezika.

## Vanjske veze

* Biblijska doktrina pakla - Razlozi za tradicionalno tumačenje pakla kao večne muke Arhivirano 2011-11-20 na Wayback Machine-u, Tradicionalna biblijska hermeneutika pakla.
* Zašto Bog šalje ljude u pakao? - Apologetski razlozi za doktrinu pakla kao večne muke Arhivirano 2011-11-20 na Wayback Machine-u, Članak napisan sa tradicionalne hrišćanske perspektive.
# 2020-e

|  |  |
| --- | --- |
| **Milenijum:** | 3. milenijum
 |
| **Vjekovi:** | 20. vijek – **21. vijek** – 22. vijek
 |
| **Decenije:** | 1990-e 2000-e 2010-e – **2020-e** – 2030-e 2040-e 2050-e
 |
| **Godine:** | 2020 2021 2022 2023 2024 2025 2026 2027 2028 2029
 |
|  |  |

**2020-e** su decenija koja je počela 1. januara 2020. i završila 31. decembra 2029.

## Događaji i trendovi
# Viyon no Tsuma

| *"Viyon no Tsuma"* |
| --- |
| Autor(i) | Osamu Dazai |
| Originalni naslov | *ヴィヨンの妻* |
| Naslov prijevoda | *Villonova supruga* |
| Država |  Japan |
| Jezik | japanski jezik |
| Žanr(ovi) | kratka priča |
| Izdavač | *Tenbō* |
| Datum izdanja | ožujak 1947. |

"**Viyon no Tsuma**" (japanski: ヴィヨンの妻, *"**Viyon no Tsuma**"*?  ; srpskohrvatski: "Villonova supruga") je kratka priča Osamua Dazaija koja je premijerno objavljena u ožujku 1947. godine u časopisu *Tenbō*. Dazai je kratku priču započeo pisati pred kraj prosinca 1946. godine, a dovršio ju je oko 15. siječnja 1947. godine. Izvorni rukopis napisan je na 57 listova za 200 kanji znakova, a Dazai ga je većinom pisao vlastoručno, iako se vjeruje da je izvorni tekst višestruko prepravljan; jedino je drugo poglavlje priče diktirao svom učeniku Kiyoshiju Oyami. Priča je danas jedna od najpopularnijih i najpoznatijih Dazaijevih priča, a nagli porast popularnosti doživjela je nakon Dazijevog suicida 1948. godine; izdavačka kuća Chikuma Shobō, koja je izdala priču u knjiškom formatu, nakon Dazaijeve smrti uspjela je prebroditi financijsku krizu upravo zahvaljujući izvrsnoj prodaji ove priče priče. Priča je kroz godine doživjela nekoliko adaptacija.

Centralni lik priče je moralno i psihološki slomljen pisac Ōtani (japanski: 大谷, *Ōtani*?), a sam naslov referenca je na istoimenog francuskog pjesnika. Iako je Ōtani centralni lik priče, priča je prezentirana iz perspektive njegove supruge, Sacchan (japanski: さっちゃん, *Sacchan*?). Saznajemo kako Ōtani često izbiva iz kuće i odlazi piti, ostavljajući svoju suprugu i maleno dijete da same i u siromaštvu. Jednoga dana, Ōtani ukrade novac iz restorana u koji često zalazi, što ga dovodi u sukob s vlasnicima; njegova supruga dolazi u restoran i nudi se kao ispomoć dok se novac ne isplati, ali iste večeri, Ōtani, koji se do tada skrivao, dolazi i vraća novac vlasnicima. Međutim, njegova supruga ipak ostaje raditi u restoranu kako bi isplatila njegove ostale dugove, dok on nastavlja sa svojim načinom života. Ona se postepeno navikne na svoj posao i shvati da svi ljudi na svijetu žive s nekom mračnom tajnom. Nakon što novine nazovu Ōtanija "zlikovcem", on priznaje supruzi da je ukrao novac kako bi mogli imati pristojnu proslavu nove godine, na što mu ona govori da je nevažno je li zlikovac ili ne dok god mogu nastaviti živjeti.

## Reference

## Vanjske veze

* 『ヴィヨンの妻』：新字新仮名（japanski）
# Haru no Kareha

| *Haru no Kareha* |
| --- |
| Opće informacije |
| Autor | Osamu Dazai |
| Žanr | drama (radio drama) |
| Jezik | japanski jezik |
| Datum izdavanja | rujan 1946. |
| Izdavač | *Ningen* |
| Informacije o premijeri |
| Premijera | 27. svibnja 1947. NHK Radio 2 |
| Režiser | Harube Ima |
| Lica |
| * Yaichi Nonaka, osnovnoškolski profesor
* Setsuko, njegova supruga
* Shizu, njezina biološka majka
* Yoshio Okuda, osnovnoškolski profesor, Nonakin kolega
* Kikuyo, njegova mlađa destra
* Školska djeca
 |

Haru no Kareha (japanski: 春の枯葉, Haru no Kareha?  ; srpskohrvatski: *Suho lišće u proljeće*) je drama japanskog pisca Osamua Dazaija, izvorno objavljena u časopisu *Ningen* u rujnu 1946. godine. Ovo je bila Dazaijeva posljednja drama i jedna od samo dvije prave drame koje je napisao za života, s obzirom na to da je primarno bio prozni pisac. Premijerno je izvedena kao radio drama 27. svibnja 1947. godine na NHK Radiju 2, a izvedba je trajala jedan sat; adaptaciju je pripremio i režirao Harube Ima, a glavnu ulogu tumačio je Kinshirō Iwao.

## Bilješke

## Vanjske veze

* Unos br. 1581 – Haru no Kareha (春の枯葉) (Aozora Bunko)
# Fuyu no Hanabi

| *Fuyu no Hanabi* |
| --- |
| Opće informacije |
| Autor | Osamu Dazai |
| Žanr | drama |
| Jezik | japanski jezik |
| Datum izdavanja | lipanj 1946. |
| Izdavač | *Tenbō* |
| Lica |
| * Kazue (29), njezin suprug, Tetsurō Shimada, nije se vratio iz rata; ostala je bez majke u ranom djetinjstvu
* Mutsuko (6), njezina kći
* Denbei (54), Kazuein otac
* Asa (45), njegova druga supruga i Kazueina pomajka; njezin sin Eiichi nije se vratio iz rata
* Seizō Kanaya (34), seljanin, poslovno se bavi rižom
 |

Fuyu no Hanabi (japanski: 冬の花火, Fuyu no Hanabi?  ; srpskohrvatski: *Zimski vatromet*) je drama japanskog pisca Osamua Dazaija, izvorno objavljena u lipnju 1946. godine u časopisu *Tenbō*. Bila je ovo prva od samo dvije prave drame što ih je Dazai napisao za života, s obzirom na to da je primarno bio prozni pisac. Drama je trebala imati svoju premijeru u prosincu 1946. godine u teatru Tōgeki; izvedbu je organizirao i trebao režirati Matsutarō Kawaguchi, dok su Shōtarō Hanayagi i Yaeko Mizutani trebali igrati glavne uloge roditelja, odnosno Kazue. Međutim, početkom prosinca 1946. godine, ured Vrhovnog zapovjednika savezničkih snaga otkazao je izvedbu.

Djelo je nastalo početkom 1946. godine u Tsugaruu, gdje se Dazai s obitelji preselio nakon što je njihov dom u Kōfuu uništen tijekom bombardiranja. Dazaijeva supruga, Michiko, kasnije je objasnila: "*Zimski vatromet* napisan je pred kraj zime koju je proveo u izolaciji u Tsugaruu, prve takve zime u prethodnih petnaest godina. Gledajući njegove bilježnice iz tog doba, može se vidjeti da su se zahtjevi za rukopisima naglo povećali nakon rata – dvadeset do trideset zahtjeva mjesečno, uključujući eseje i kratke priče – ali sve ih je odbio i posvetio se isključivo pisanju drama. U pismu jednom mlađem prijatelju iz tog doba, napisao je da 'želi pokušati pisati drame kako bi trenirao svoje spisateljsko umijeće', ali izvana je bilo jasno da se radilo o kompliciranom pothvatu." Također je dodala: "*Zimski vatromet* i *Suho lišće u proljeće* bile su plodovi prve polovice te 21. godine. U to je vrijeme Dazai često posuđivao zbirke drama s police svog starijeg brata i čitao ih. Živjeli smo mirno, oslanjajući se na prihode od glavne kuće bez previše brige pa se Dazai, zahvaljujući tome, mogao okušati čak i u pisanju drama. S druge strane, očito je i to da smo živjeli bezbrižno te da smo povjerili uzdržavanje obitelji drugima, plutajući kao da smo na velikom brodu – tzv. "evakuacijska ukočenost" – potpuno nespremni na nagli porast Dazaijeve popularnosti."

Dazai je ekstenzivno pisao o svrsi i smislu ove drame u pismima svojim prijateljima i poznanicima.

## Bilješke

## Refernce

## Vanjske veze

* Unos br. 1580 – "Fuyu no Hanabi" (冬の花火) (Aozora Bunko)
# Krzno

Dabar
**Krzno** je dlakama obrasli pokrov na koži sisavaca. Sposobnost mnogih sisavaca da prema potrebama godišnjih doba mijenjaju gustoću, kvalitetu i, često, boju dlaka zovemo **linjanje**.

Mnoge životinje imaju gornju dlaku koja je duža i često svilenkasta a služi kao zaštita od kiše ili snijega, jer voda klizi niz nju, i ispod nje, kraću i vunaste strukture, poddlaku. Ona služi kao izolacija temperature. Kako dobro služi ta dlaka svojoj svrsi, vidljivo je na primjer kod mošusnog goveda kad padne snijeg. Nerijetko se na gornjem sloju dlake zadržava neotopljeni snijeg, a poddlaka djeluje tako dobro izolirajuće, da se čak na gornjoj dlaci skupljena vlaga uopće ne isparava.

**Životinje s vodootpornim krznom dabar
* vidra
* tuljan