Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Ibrahim Raisi

| Ibrahim Raisi ابراهیم رئیسی
 |
| --- |
|  |
|

---

8. predsjednik Islamske Republike Iran
 |
| Mandat 3. 8. 2021. – 19. 5. 2024.
 |
| Prethodnik
 | Hasan Ruhani
 |
| Nasljednik
 | Muhamed Mokber (*v.d.*)
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 13. 11. 1948.  Mašhad, Iran
 |
| Smrt
 | 19. 5. 2024.  Varzakan, Iran
 |
| Politička stranka
 | Islamska republikanska stranka (do 1987.)
 |
| Vjera
 | islam
 |

**Ibrahim Raisi** (perz. ابراهیم رئیسی, Mašhad, Iran, 14. prosinca 1960. – Varzakan, 19. svibnja 2024.), iranski konzervativni političar, muslimanski pravnik i bivši predsjednik Irana. Izabran za predsjednika na iranskim predsjedničkim izborima 2021. godine.

Raisi je obavljao niz dužnosti u iranskom pravosudnom sustavu, 1988. bio je jedan među četvoricom u tužilačkom odboru odgovornom za suđenja članovima Narodnih mudžahedina Irana (MEK), Sadamovih saveznika poraženih u ratu iste godine. Kasnije je imao funkciju zamjenika glavnog suca (2004–2014), državnog odvjetnika (2014–2016) i glavnog suca (2019–2021). Također, bio je tužitelj i zamjenik tužitelja u Teheranu 1980-ih i 1990-ih. Bio je skrbnik i predsjednik Zaklade Astan Kuds Razavi, od 2016. do 2019. Član je Skupštine stručnjaka iz provincije Južni Horasan, za koju je prvi put izabran na izborima 2006. godine.

Raisi se kandidirao za predsjednika 2017. godine kao kandidat konzervativne Narodne fronte snaga islamske revolucije. Tom prilikom je izgubio od umjerenog Hasan Ruhanija, 57% na 38,3%.

Raisi se drugi put uspješno kandidirao za predsjednika 2021. godine. Pobijedio je sa 61,9% glasova, naslijedivši tom prilikom Hasana Ruhanija.

Dana 19. svibnja 2024. godine, Raisi je poginuo u padu helikpotera u Istočnom Azerbejdžanu, nekoliko sati nakon službenog posjeta Azerbejdžanu, gdje je svečano otvorio hidroelektranu. U nesreći je poginulo svih osam putnika, među kojima su bili i ministar vanjskih poslova Husein Amir-Abdulahijan, generalni guverner Istočnog Azerbejdžana Malek Rahmati i predstavnik Vrhovnog vođe u Istočnom Azerbejdžanu Mohamad Ali Ale-Hašem.

## Izvori

## Vanjske veze
# Jesse Jackson

| Jesse Jackson |
| --- |
| Jesse Jackson (1983.) |

**Jesse Louis Jackson, Sr.** (8. oktobra 1941. – 17. februara 2026.) bio je američki baptistički svećenik, aktivist za građanska prava i demokratski političar. Poznat je po tome što se 1984. i 1988. godine kandidirao za demokratsku predsjedničku nominaciju te dugo figurirao kao nasljednik Martina Luthera Kinga i najpoznatiji Afroamerikanac na američkoj političkoj sceni.

## Vanjske veze

* Jesse Jackson na sajtu IMDb
* Jesse Jackson - Keep Hope Alive
* affiliates Arhivirano 2006-10-31 na Wayback Machine-u
* quotes
* Ubben Lecture at DePauw University
* 1988 DNC speech transcript and audio
* 1984 DNC speech transcript and audio
# Život sa stricem

| Život sa stricem |
| --- |
| Poster filma |
| Režija | Krsto Papić |
| Producent | Urania film CFS Avala film Beograd Stassen Productions Los Angeles Kinematografi Zagreb |
| Scenario | Ivan Aralica Krsto Papić (prema romanu "Okvir za mržnju" I. Aralice) |
| Uloge | Davor Janjić Alma Prica Miodrag Krivokapić Anica Dobra Branislav Lečić Ivo Gregurević |
| Muzika | Branislav Živković |
| Fotografija | Boris Turković |
| Montaža | Robert Lisjak |
| Premijera | 1988. |
| Trajanje | 116 min. |
| Zemlja |  SFR Jugoslavija  Sjedinjene Države |
| Jezik | hrvatski |
| *Život sa stricem* na Internet Movie Database |

Život sa stricem hrvatsko/jugoslavenska je drama iz 1988. godine koju je režirao Krsto Papić. Glavne uloge tumače Davor Janjić, Alma Prica, Miodrag Krivokapić i Anica Dobra. Radnja se odvija oko Martina, mladića čiji je studentski život prekinut nakon kritike jugoslavenskih vlasti, te je film bio dosta zapažen zbog toga što je bio jedan od prvih koji su otvoreno kritizirali jugoslavenski društveni poredak i njegove mane, što je omogućila olabavljena cenzura kinematografije po SFRJ. Film je nominiran za Zlatni globus u kategoriji najboljeg stranog filma te je osvojio Zlatnu arenu za najbolji film u Puli.

## Radnja

Kraj 1980-ih. Ostarjeli i smrtno bolestan socijalistički dužnosnik Stipan bježi iz bolnice kako bi svojeg nećaka Martina zamolio da ga sahrani uz svećenika. Stipan umire, što Martina prisjeća na događaje koji su doveli do prekida njihovih odnosa. Martin je 1951. polazio učiteljsku školu u Istri. Kad je Stipan obavijestio školske vlasti o Martinovu pismu u kojemu je izrazio sumnju u reforme i Komunističku partiju Jugosalvije, Martina su isključili iz škole, bio je izložen pogrdama ljutitoj gomili, a odbijeni metak pogodio ga je u prepone te je ostao neplodan. Njegova djevojka Marta pobjegla je trudna u Trst, a potom u Australiju, gdje je rodila sina Johna.

## Glavne uloge

* Davor Janjić - Martin Kujundžić
* Alma Prica - Marta
* Miodrag Krivokapić - Stjepan Kujundžić, stric
* Branislav Lečić - Vinko Maglica
* Anica Dobra - Korina
* Ivo Gregurević- Drug Radojica
* Filip Šovagović - Ivan Babarović 'Baba'

## Kritike

Filmski leksikon je zapisao:

Strukturiran kao protagonistova retrospekcija, uokvirena stričevom smrću, film je rekonstrukcija razdoblja prvih većih gospodarskih pogrješaka socijalističkog režima, što se manifestiralo u zanemarivanju seljaka u korist industrije i državnih službi, a što je kao izravnu posljedicu imalo napuštanje škole kod seljačke djece, ali i moralne devijacije što čini temeljnu temu djela. Živopisni i jasno karakterizirani likovi smješteni su u podneblje vrlo slično autorovu često korištenu kamenjaru, ali ovaj put s blizinom mora i talijanske obale kao željene granice slobode*."*
## Reference

## Vanjske veze

* *Život sa stricem* na Internet Movie Databaseu
* *Život sa stricem* na Filmski.net
# Manastir Ravanica

*Za "Malu Ravanicu" videti Manastir Vrdnik*
Manastir Ravanica
**Manastir Ravanica** je manastir u Srbiji i nalazi se u podnožju Kučajskih planina, pored sela Senje kod Ćuprije. Ravanica je zadužbina kneza Lazara, koji je poginuo u bici na Kosovu na Vidovdan, 28. juna 1389.
# Zapadna obala

*Za ostale upotrebe, pogledajte Zapadna obala (razvrstavanje).*
Zapadna obala
**Zapadna obala** je naziv za kopneni teritorij u jugozapadnoj Aziji koji trenutno nije de jure priznat kao dio nijedne suverene zemlje. Prema mišljenju UN i većine država u svijetu, Zapadna obala je pod nominalnom kontrolom Izraela, iako ga sami Izraelci pa i mnoge druge skupine u svijetu nazivaju "spornim područjem".

Ime joj dolazi od desne, odnosno zapadne obale rijeke Jordan koju su zaposjele jordanske snage za vrijeme prvog arapsko-izraelskog rata godine 1948. Nad tim područjem je Jordan imao međunarodno priznati suverenitet od godine 1948. do 1967, da bi ga se formalno odrekao godine 1988. Izrael ju je okupirao godine 1967. za vrijeme Šestodnevnog rata, ali, za razliku od Istočnog Jeruzalema, nije formalno anektirana.

Prije svih tih događaja Zapadna obala nije postojala kao posebni entitet, odnosno predstavljala je integralni dio britanskog mandata u Palestini, stvorenog nakon nestanka Otomanskog imperija.

Zapadna obala se nalazi zapadno i jugozapadno od rijeke Jordan te graniči s Izraelom na zapadnu, sjeveru i jugu, odnosno Jordanom na istoku.

Trenutno se 40 % područja (i većina stanovništva) nalazi pod ograničenom civilnom nadležnošću Palestinske samouprave, dok Izrael održava vojnu kontrolu (uključujući židovska naselja, ruralna područja i granice). Većinu stanovništva Zapadne obale čine Palestinci (84 %) dok ostatak uglavnom čine židovski doseljenici.

U hebrejskom jeziku se za Zapadnu obalu koristi naziv Yehuda i Shomron, pa je ponekad, pogotovo među izvorima sklonim Izraelu, koristi izraz Judeja i Samarija. U nekim starijim izvorima se koristi izraz **Cisjordanija**.

Uz pitanje Zapadne obale je vezan status Istočnog Jeruzalema, iako ga Izrael, s obzirom na aneksiju, ne smatra dijelom Zapadne obale. Ta aneksija nije priznata od UN niti od jedne druge države u svijetu. Ipak, s obzirom na njegovu važnost, tretira ga se odvojeno, uključujući i Sporazume iz Osla.
# Al-Kaida

Karta lokacija napada Al-Kaide
**Al Kaida** (arapski القاعدة - al-Qā‘idah, "baza") je ime dato međunarodnom savezu Islamskih terorističkih organizacija. Osnovana od strane arapskih mudžahedinskih dobrovoljaca koji su tijekom 80-tih odlazili u Afganistan boriti se protiv snaga SSSR-a. Najočitiji vođe te organizacije su Saudijac Osama bin Laden i Egipćanin Ayman al-Zawahiri. Odgovorna je za više teških terorističkih napada, kao napadi 11. rujna 2001., nakon kojih SAD pokreće Rat protiv terorizma koji je bitno oslabljuje i tjera njezine članove iz Afganistana. Nakon toga al-Qaida se reorganizira i sprema za nove napade.

## Historija

Al Kaida vodi korene iz vremena sovjetske invazije na Avganistan, kada se okosnica muslimanskih boraca pridružila mudžahedinskom pokretu otpora, koji su najvećim delom finansirale Sjedinjene Države i Pakistan. Al Kaida je bila najuspešnija grupa za prikupljanje sredstava i regrutaciju u muslimanskim zemljama. Međutim, 1992. al Kaida je već počela da se okreće protiv SAD i Britanije, uglavnom zbog toga što su ove zemlje poslale trupe u Saudijsku Arabiju, kako bi je zaštitile od eventualne invazije iz Iraka.

Vođa al Kaide, Osama bin Laden je ponudio saudijskom rukovodstvu zaštitu od strane svojih boraca, kako *neverničke* (nemuslimanske) trupe ne bi kročile u zemlju u kojoj se nalazi najsvetiji islamski grad, Meka. Međutim, saudijsko rukovodstvo nije prihvatilo ovu ponudu, već se okrenulo svojim zapadnim saveznicima. Vođe al Kaide tvrde da SAD i Velika Britanija ugnjetavaju muslimane. Al Kaida koristi američku invaziju i okupaciju Iraka, prisustvo američkih trupa u nekolicini islamskih zemalja, i američku podršku Izraelu, za vrbovanje i radikalizovanje mladih muslimana.

## Povezano

* Osama bin Laden
* Napadi 11. septembra 2001.
# IRC

X-chat IRC klijent
**IRC** je kratica za Internet Relay Chat - doslovni prijevod je "razgovor putem Interneta", koji je nastao 1988. godine. Kao što postoje poslužitelji web stranica (npr. Apache ili IIS), tako postoje i IRC poslužitelji, na koje se korisnici spajaju putem irc klijenata, biraju *kanal* ili kanale koje će koristiti, te potom komuniciraju s ostalim korisnicima IRC-a koji se nalaze na istom kanalu.

## Tehnički podaci

IRC je otvoreni protokol koji koristi TCP i (rijetko) SSL, svojedobno se koristio samo port 6667, dok se danas koristi raspon portova od 6665 do 7000.

## IRC klijenti

Dugo vremena najpopularniji Windows klijent je bio mIRC.
Mali popis *freeware* Windows IRC klijenata:

* X-chat
* Visual IRC
* XiRCON
* IceChat

Popis linux IRC klijenata:

* ircII
* irssi
* BitchX
* X-chat
* Konversation (KDE)

## Osnovne naredbe

* **/join** - spoji se na kanal, uporaba: **/join#<ime kanala>* *<zaporka ako je potrebna>*
* **/message** - pošalji privatnu poruku određenom članu kanala bez otvaranja novog prozora. Drugi članovi kanala ne mogu vidjeti ovu poruku, uporaba: **/message<nadimak>* *<poruka>*
* **/dialog** - otvara novi prozor za privatni razgovor, uporaba: **/dialog<nadimak>*
* **/quit** - napusti server, uporaba: **/quit<poruka>*
* **/part** - napusti samo kanal, uporaba **/part<poruka>*
* **/help** - pomoć

## Razno

Već dugo moguća je razmjena datoteka putem irc-a, ponekad se to koristi kao alternativa peer to peer razmjeni datoteka putem interneta.

## Poveznice na Meti

* m:IRC FAQ
* m:IRC guidelines
# Veles

*Za ostale upotrebe, pogledajte Veles (razvrstavanje).*

| Veles Велес |
| --- |
|  |
|  |
|  Grb
 |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Severna Makedonija
 |
| Opština
 | Veles
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo (2002) | 43 108
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Nadmorska visina
 | 225 m
 |
| VelesVeles (Severne Makedonije)
 |
| Ostali podaci
 |
| Poštanski kod
 | 1400
 |
| Pozivni broj
 | 043
 |
| Registarska oznaka
 | VE
 |

**Veles** (1946–96. **Titov Veles**), grad u središnjoj Makedoniji, na obali Vardara; 43 108 st. (2002).

Sjedište je istoimene opštine Veles, koja ima oko 55 108 stanovnika (po popisu iz 2002.).

## Historija

Veles 1930. godine
U svojoj historiji grad je često mijenjao ime: od **Vilazora** (grčki Βυλασωρα), preko **Ćuprili** do današnjeg **Veles**. Ovo današnje ime grad je dobio u 7. st. sa doseljavanjem Slavena na Balkanski poluotok, od slavenske riječi *veles* koja znači "u šumi" (zbog gustih šuma koje su ga okruživale). Prvo naselje pod imenom Vilazora osnovali su Tračani, nakon toga jedno vrijeme je dio Pajonskog kraljevstva, poslije toga postaje dio Bizantskog Carstva.

Za Otomanske vlasti grad je nazvan *Ćuprili* po Mehmedu Köprülü, Abancu Velikom veziru Otomanskog carstva..
Nakon liberalizacije otomanskog carstva za vrijeme reformi zvanih Tanzimat (1839. - 1876.) izgrađena je nova veća saborna crkva Sv. Pantelejmona, otvorena prva crkvena škola na narodnom jeziku (makedonskom - bugarskom) i osnovana prva biblioteka i štamparija 1867. (vlasnik Hristo Danov).

Veles je bio prvi makedonski grad koji je imao gimnaziju, kazalište, muzej i muzičku školu. Među sačuvanim srednjevjekovnim spomenicima, najpoznatiji je manastir Sv. Dimitrija (14. st.) pored grada.
Nakon Drugog svjetskog rata gradu je promijenjeno ime u Titov Veles, po prvom predsjedniku socijalističke Jugoslavije Josipu Brozu Titu, nakon osamostaljenja Makedonije, grad je 14. septembra 1996. ponovno promijenio ime iz Titov Veles u Veles.

## Kultura

Spomenik Ilindenskom ustanku
Najveća turistička atrakcija u okolici Velesa je antički grad Stobi. Pored toga, značajni su arheološki lokaliteti Breza i Pešti, sa svojim spiljama u kojima su pronađeni predmeti iz neolita i ranog kršćanstva.

Opština Veles ima osam osnovnih i četiri srednje škole, stadion, sportsku halu, bazen, kazalište, muzej, knjižnice, kina, deset crkava, par manastira i džamija.

## Gradovi prijatelji

* Rumunjska, Slobozia
* Dogovor o prijateljstvu i suradnji (2002.)
* Hrvatska Pula

## Povezano

* Veles (mitologija)

## Značajne osobe

* Pepi Manaskov, poznati rukometaš
* Trajče Mihov, poznati ultramaratonac
* Vladimir Temelkov, poznati rukometaš

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice grada Veles
# Jablanica

**Jablanica** može biti:

 Bosna i Hercegovina

* Jablanica (Bosna i Hercegovina), grad i opština u Bosni i Hercegovini

 Srbija

* Jablanica (Zlatibor), selo na Zlatiboru
* Jablanica (reka), reka u Srbiji
* Jablanica (oblast), oblast u Srbiji

 Bugarska

* Jablanica (Bugarska), grad u Bugarskoj

 Sjeverna Makedonija

* Jablanica (planina), planina u Severnoj Makedoniji
* Jablanica (Struška), selo u Severnoj Makedoniji

 Kosovo

* Jablanica (Đakovica), naselje u općini Gjakova

## Povezano

* Gornja Jablanica, oblast u Srbiji
* Donja Jablanica, oblast u Srbiji
* Donja Jablanica (razvrstavanje)
* Jablan, razvrstavanje
# Solidarnost (sindikat)

**Solidarnost** (poljski *Solidarność*; puno ime *Niezależny Samorządny Związek Zawodowy "Solidarność"*) ime je poznatog sindikata na čelu kojeg je bio Lech Wałęsa.

Zaslužan za oslobođenje od komunističke vladavine u Poljskoj prije pada Berlinskog zida 1989. godine.

Od početka su radnički pokret podupirali disidentski intelektualci (uključujući Tadeusza Mazowieckog, Jaceka Kurońa, Adama Michnika, Józefa Tischnera) i velik dio Katoličke Crkve. *Solidarnost* se je tada pretvorila u popularni pokret protiv vladajućeg režima.

## Povezano

* antikomunizam
* politički katolicizam
# Ljetne olimpijske igre 1988.

**XXIV. Olimpijske igre - Seoul 1988**

| XXIV. Olimpijske igre - Seoul 1988
 |
| --- |
|  |
| **Opći podaci** |
| **Grad domaćin** | Seoul, Južna Koreja
 |
| **Otvaranje** | 17. rujna 1988.
 |
| **Zatvaranje** | 2. listopada 1988.
 |
| **Statistika** |
| **Broj država** | 159
 |
| **Broj sportaša** | 8465
 |
| **Broj sportova** | 27
 |
| **Broj takmičenja** | 263
 |

Odluka da se Igre održe upravo u Seoulu je donešena 1981. kada je južnokorejski glavni grad na glasanju pobijedio japansku Nagoyu. Ta je odluka donešena u jeku nove eskalacije hladnog rata, pa je postojao opravdan strah od novog sovjetskog bojkota, pogotovo s obzirom da je Južna Koreja bila tada žestoko antikomunistički nastrojena.

Pokušaji da se ti problemi izbjegnu prijedlogom zajedničke organizacije sa Sjevernom Korejom su propali. Na kraju je Igre od novog masovnog bojkota spasio Mihail Gorbačov i njegova politika perestrojke. Pod njegovom vlašću je SSSR uspostavio diplomatske odnose s Južnom Korejom, te tako otvorio put za sudjelovanje sportaša iz SSSR-a i drugih zemalja istočnog bloka na Igrama. Jedine komunističke države koje su iz ideoloških razloga odbile sudjelovati bile su Sjeverna Koreja i Kuba. Etiopija, Sejšeli i Nikaragva su svoj nedolazak opravdale ekonomskim razlozima.

Igre su, usprkos toga, zahvaljujući atmosferi završetka hladnog rata i nedavnoj demokratizaciji domaćina, sudionicima ostale u dobrom sjećanju. Najveću sjenu na njih je bacio doping-skandal koga je priredio kanadski atletičar Ben Johnson.

To su bile posljednje Igre na kojima su sudjelovali natjecatelji SSSR-a i Istočne Njemačke - dotadašnjih olimpijskih velesila.
# Bogoljub Karić

| Bogoljub Karić |
| --- |
|  |
| Rođenje | 17. januara 1954.  (1954-01-17) |

**Bogoljub Karić** (Peć, 17. 1. 1954) je srpski političar i biznismen

## Biografija

Karić je rođen 17. januara 1954. godine u Peći, gde je završio osnovnu i srednju školu. Diplomirao je na prirodno-matematičkom fakultetu u Prištini, na odseku za geografiju. Magistrirao je na Ekonomskom fakultetu u Nišu na temu "Organizacija i razvoj male privrede". Zajedno sa tri brata i sestrom osnovao je porodičnu fabriku "Braća Karić" u Peći 1971. godine. Za više od tri decenije razvio je veliku kompaniju koja posluje u raznim oblastima: telekomunikacije, građevinarstvo, finansije, obrazovanje, mediji, trgovina... Direktor je i vlasnik privatnog "BK" univerziteta i još nekoliko firmi u Srbiji i inostranstvu.
U vladi Mirka Marjanovića bio je ministar bez portfelja.

Osnovao političku stranku "Pokret snaga Srbije – Bogoljub Karić" čiji je lider. Do 2005. godine, njegova kompanija je bila suvlasnik preduzeća "Mobtel Srbija" zajedno sa PTT Srbija. Bogoljub Karić je takođe osnivač Karić Fondacije koja ulaže svoja sredstva u humanitarne akcije, razvoj obrazovanja i podršku mladim ljudima. Trenuto je u bekstvu a za njim je raspisana poternica.

U medijima je jula 2010. javljano da je Karić (možda) dobio azil u Rusiji, ali ruske vlasti su to zvanično opovrgle 21. avgusta.

## Međunarodne sankcije

Trećeg juna 2022. EU je uvela sankcije Bogoljubu Kariću zato što se veruje da ima veoma bliske veze sa režimom Aleksandra Lukašenka u Belorusiji, kao i njegovoj kompaniji Dana Holdings. EU tvrdi da je ona jedina privatna kompanija koja ekonomski pomaže Lukašenkovom režimu. Takođe je na crnoj listi Švicarske.

## Izvori

## Vanjske veze

* Pokret "Snaga Srbije" Arhivirano 2008-02-07 na Wayback Machine-u
* Afera Mobtel Arhivirano 2007-06-09 na Wayback Machine-u
* Video "Istina BK" Veličina 35Mb Arhivirano 2009-03-04 na Wayback Machine-u
* Internet prezentacija Pokreta Snaga Srbije
# Orden rada

**Orden rada** (makedonski: Орден на трудот; slovenski: *Red dela*) bilo je odlikovanje Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije, Savezne Republike Jugoslavije i Državne zajednice Srbije i Crne Gore u tri reda.

Orden rada prvog, drugog i trećeg reda ustanovilo je Predsedništvo Antifašističkog veća narodnog oslobođenja Jugoslavije, 1. maja 1945. godine. Odlukom Prezidijuma i Veća naroda Narodne skupštine Federativne narodne republike Jugoslavije od 28. novembra 1947. godine, pored Ordena rada ustanovljena je i **Medalja rada**. Ovo odlikovanje dodeljivalo se „*pojedincima, organizacijama udruženog rada, drugim organizacijama i jedinicama oružanih snaga SFRJ, koji postignu lične uspehe u privredi i za rad od posebnog značaja za napredak zemlje u ostalim društvenim delatnostima*“.

Autor Ordena rada i Medalje rada je vajar Antun Augustinčić.

Zakonom o izmenama i dopunama Zakona o odlikovanjima FNRJ od 1. marta 1961. izvršena je izmena naziva ordena, pa je od tada orden imao sledeće redove:

* Orden rada sa crvenom zastavom (ranije Orden rada I reda) - 15. u važnosnom redu jugoslovenskih odlikovanja.
* Orden rada sa zlatnim vencem (ranije Orden rada II reda) - 25. u važnosnom redu jugoslovenskih odlikovanja.
* Orden rada sa srebrnim vencem (ranije Orden rada III reda) - 33. u važnosnom redu jugoslovenskih odlikovanja.

Dodeljivanje Ordena rada počelo je u julu 1945. godine. Od osnivanja do kraja 1985. godine, dodeljeno je 7,096 Ordena rada sa crvenom zastavom, 36,000 Ordena rada sa zlatnim vencem, 182,910 Ordena rada sa srebrnim vencem, te 133,233 Medalja rada. Do 1971. godine, Ordenom rada sva tri reda odlikovano je 1,546 omladinskih radnih brigada.

Posle raspada SFRJ, odlikovanje se nije dodeljivalo sve do 4. decembra 1998. godine, kada je donošenjem Zakona o odlikovanjima SRJ, ponovo uvršteno u odlikovanja Savezne Republike Jugoslavije, a kasnije i Državne zajednice SCG.

### Izgled i trake odlikovanja

| Orden rada sa crvenom zastavom
 | Orden rada sa zlatnim vencem
 | Orden rada sa srebrnim vencem
 | Medalja rada
 |
| --- | --- | --- | --- |
| *Izgled odlikovanja* |
|  |  |  |  |
| *Trake odlikovanja* |
|  |  |  |  |

## Literatura

* **Vojna enciklopedija**. Beograd 1975. godina
* **Opća enciklopedija JLZ**. Jugoslovenski leksikografski zavod, Zagreb 1980. godina.
* Boris Prister, **Odlikovanja zbirke dr. Veljka Malinara**. Zagreb 2000. godina.
# Andrej Gromiko

| Andrej Gromiko Андре́й Андре́евич Громы́ко |
| --- |
|  |
|

---

Predsjedavajući Prezidijuma Vrhovnog Sovjeta SSSR-a
 |
| Mandat 27. srpnja 1985. – 1. listopada 1988.
 |
| Prethodnik
 | Konstantin Černjenko Vasilij Kuznjecov (v.d.) |
| Nasljednik
 | Mihail Gorbačov
 |
|

---

Ministar vanjskih poslova SSSR-a
 |
| Mandat 14. veljače 1957. – 27. srpnja 1985.
 |
| Prethodnik
 | Dmitrij Šepilov
 |
| Nasljednik
 | Eduard Ševarnadze
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 18. srpnja 1909.  Starje Gromijki, Bjelorusija (tada  Rusko Carstvo) |
| Smrt
 | 2. srpnja 1989.  Moskva, Rusija (tada  Sovjetski Savez) |
| Politička stranka
 | KPSS
 |
| Supružnik
 | Ludmilja Gromikova
 |

**Andrej Andrejevič Gromiko** (ruski: **Андре́й Андре́евич Громы́ко**; Starje Gromijki, 18. srpnja 1909. - Moskva, 2. srpnja 1989.), sovjetski političar i diplomat. Andrej Gromiko je od 1957. do 1985. služio kao Sovjetski Ministar vanjskih poslova. Gromiko je tu funkciju obavljao najduže od svih ministara vanjskih poslova u povijesti SSSR-a. Nakon što je 1985. postao Predsjedavajući Prezidijuma Vrhovnog Sovjeta SSSR-a, prestao je biti Ministar vanjskih poslova (nasljedio ga je Eduard Ševarnadze), i tu je funkciju obavljao do 1988. kada ga je smijenio Mihail Gorbačov.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Predsjednik Sovjetskog Saveza 1985-88** | Nasljednik:
 |
| **Vasilij Kuznjecov** | **Mihail Gorbačov** |