# Paulo Pereira

Paulo Pereira
|  |
| Država
 |  Portugal
 |
| Osobni podatci
 |
| **Puno ime** | Paulo Jorge de Moura Pereira
 |
| **Datum rođenja** | 21. ožujka 1965.
 |
| **Mjesto rođenja** |  Amarante, Portugal
 |
| Trenirane momčadi
 |
|  |  |
|  1996 – 1999  |  CPN Porto
 |
|  2003 – 2006  |  FC Porto
 |
|  2006 – 2008  |  C.B. Cangas
 |
|  2008 – 2009  |  Atlético Sport Aviação (ž) |
|  2009 – 2010  |  Angola (ž) |
|  2010 – 2013  |  Primeiro de Agosto (ž) |
|  2013 – 2015  |  Tunis (ž) |
|  2015 – 2016  |  Espérance Sportive de Tunis
 |
|  2016 – 2019  |  Portugal
 |
|  2017 – 2019  |  CSM București
 |
|  2019 –  |  Portugal
 |
|  2022  |  Al-Kuvajt
 |
|  2024 –  |  RK Celje
 |

**Paulo Jorge de Moura Pereira** (Amarante, 21. ožujka 1965.), portugalski rukometni trener te aktualni izbornik rukometne reprezentacije Portugala i trener Celja.

Paulo Pereira nije se profesionalno bavio rukometom, a u trenerske je vode ušao već tijekom 1980-ih, kada je bio trener juniora CD Portugala. Tijekom 1990-ih godina bio je mahom pomoćni trener, a prvi posao glavnog trenera dobio je u malom klubu CPN Porto, odakle je 1999. godine prešao u Porto, prvo kao pomoćni trener, a od 2002. i glavni trener. Na tom je mjestu naslijedio Branislava Pokrajca. Dok je Pereira boravio u klubu, Porto je osvojio tri naslova prvaka, jedan kup, dva liga kupa i jedan superkup. Godine 2006. potpisao je za španjolskog drugoligaša Cangasa, koji je vodio dvije sezone.

Godine 2008. odlazi u Angolu i posvećuje se ženskom rukometu, isprva kao trener kluba Atlético Sport Aviação, da bi već 2009. godine preuzeo žensku reprezentaciju, s kojom je 2010. godine postao prvak Afrike. Nakon toga preuzeo je i žensku momčad Primeiro de Agosta, s kojom je također ostvario značajne uspjehe. Nakon Angole ostaje u Africi, ali odlazi u Tunis, gdje prvo preuzima žensku reprezentaciju, s kojom 2014. postaje afrički prvak, a onda i mušku momčad Espérancea.

Godine 2016. vraća se u Portugal i postaje novi izbornik muške reprezentacije; na tom je mjestu naslijedio Rolanda Freitasa. Portugal je u to vrijeme bio jedna od lošijih europskih reprezentacija, ali momčad je pod Pereirom doživjela veliki procvat i postala respektabilan protivnik. Pereira je u momčad uveo agresivni, ofenzivni rukomet, koji je potpuno promijenio igru portugalske reprezentacije, a uz to je i značajan trud ulagao i u psihološku pripremu. Trud se isplatio jer je Portugal pod njegovim vodstvom osvojio šesto mjesto na EHF Euru 2020., što je bio njihov najbolji rezultat, te je prvi put nastupio na Olimpijskim igrama u Tokyu, gdje su završili na devetom mjestu. Za svoja postignuća osvojio je niz nagrada, uključujući i onu za trenera godine u Portugalu. Na Svjetskom prvenstvu 2025. godine odveo je momčad do polufinala, što je bio prvi put u historiji da je Portugal ušao u polufinale svjetskog prvenstva.

Od 2017. do 2019. paralelno je vodio rumunjski CSM București, a 2022. godine kratko je preuzeo klupu Al-Kuvajta, s kojim je osvojio AFC Ligu prvaka. Od 2024. godine, paralelno s reprezentacijom, vodi slovenski RK Celje.

## Reference

## Vanjske veze

* Paulo Pereira na stranicama EHF-a (`en`)
* Paulo Pereira na *zerozero.pt* (`pt`)