# Tomie Yamazaki

Tomie Yamazaki
**Tomie Yamazaki** (japanski: 山崎 富栄, *, Yamazaki Tomie*?; Tōkyō, 24. rujna 1919. – Mitaka, 13. lipnja 1948.), japanska kozmetičarka koja je bila posljednja ljubavnica pisca Osamua Dazaija, s kojim je u lipnju 1948. godine počinila samoubojstvo skokom u kanal u Mitaki, nedaleko od Tōkya. Osim što mu je bila partnerica u posljednjim mjesecima života, Tomie se skrbila o njemu te faktički bila njegova tajnica, pomagavši mu pri pisanju.

## Biografija

Yamazaki je rođena 1919. godine u Tōkyu kao druga kći Haruhira Yamazakija (japanski: 山崎晴弘, *, Yamazaki Haruhiro*?), uglednog japanskog kozmetičara koji je poznat po tome što je osnovao prvu kozmetičarsku školu u Japanu, u tokijskoj četvrti Ochanomizu. Tijekom djetinjstva, otac joj je prenio elitne kozmetičarske vještine, a izvorno se školovala u srednjoj školi za djevojke Keika, ali se prebacila u srednju školz za djevojke Kinshū, gdje je i maturirala. Nakon toga je pri Kršćanskom udruženju mladih žena učila engleski i dramaturgiju te proučavala *Bibliju*. Njena profesorica iz tog berioda bila je Junko Takamizawa (japanski: 高見澤潤子, *, Takamizawa Junko*?), mlađa sestra pisca Hidea Kobayashija (japanski: 小林秀雄, *, Kobayashi Hideo*?). Kasnije je slušala predavanja na Univerzitetu Keiō, iako nije bila upisana kao studentica, te je paralelno vodila kozmetički salon *Olimpija* (japanski: オリンピア, *, Orinpia*?) sa svojom snahom, Tsutom Yamazaki (japanski: 山崎つた, *, Yamazaki Tsuta*?).

Dana 9. prosinca 1944. godine, Tomie se vjenčala sa Shūichijem Okunom (japanski: 奥名修一, *, Okuna Shūichi*?), zaposlenikom velike trgovinske kompanije Mitsui. Međutim, dana 21. prosinca iste godine iznenadno je – sam – premješten u podružnicu kompanije u Manili. Po dolasku je gotovo odmah pozvan u vojsku kako bi se borio protiv američkih trupa koje su se taman iskrcale na Filipine; Okuna je nestao u borbama protiv Amerikanaca istočno od Manile, a njegova je sudbina ostala nepoznata. U ožujku 1945. godine, njezin salon *Olimpija* i očeva kozmetičarska škola uništeni su tijekom bombardiranja Tōkya. Tomie je nakon toga s roditeljima otišla u današnji Higashiōmi.

Na proljeće 1946. godine, zajedno sa snahom Tsutom i bivšom učenicom očeve škole, Shizuko Ikegami (japanski: 池上静子, *, Ikegami Shizuko*?), otvorila je salon za uljepšavanje *Ma Soir* (japanski: マ・ソアール, *, Ma・Soāru*?) u Kamakurashiju. Kasnije je radila u salonu u Mitaki, koji je vodila još jedna bivša učenica očeve joj škole, Saki Tsukamoto (japanski: 塚本サキ, *, Tsukamoto Saki*?), a paralelno je noću radila u kabareu rezerviranom za okupacijske snage.

### Osamu Dazai

U noći 27. ožujka 1947. godine, Tomie Yamazaki upoznala je pisca Osamua Dazaija dok je pio ispred štanda za prodaju udona. Ispostavilo se da je njezin drugi stariji brat, Toshikazu (japanski: 山崎年一, *, Yamazaki Toshikazu*?), bio dvije godine ispred Dazaija u Srednjoj školi Hirosaki, a njezin je dom bio nasuprot Dazaijevog omiljenog restorana, tako da su se njih dvoje brzo zbližili. U to vrijeme, Tomie nije bila pročitala nijedno Dazaijevo djelo, ali je u svom dnevniku napisala: "*Bitka počinje! Moram biti spremna. Obožavam svog učitelja*" (japanski: 戦闘開始! 覚悟をしなければならない。私は先生を敬愛する, *, Sentō kaishi! Kakugo o shinakerebanaranai。Watashi wa sensei o keiai suru。*?). Tijekom jednog susreta koji se dogodio 5. svibnja iste godine, Dazai ju je pitao "*Zašto se ne pokušaš smrtno zaljubiti?*" (japanski: 死ぬ気で恋愛してみないか。, *, Shinu ki de renai shitemitai ka。*?); Tomie je, zabrinuta zbog činjenice da je Dazai imao suprugu, odgovorila: "*Ako se zaljubim, želim da to bude smrtno.*" (japanski: でも、若し恋愛するなら、死ぬ気でしたい。, *, Demo, moshi renai suru nara, shinu ki de shitai。*?). Prvi put su zajedno spavali 21. svibnja 1947. godine. Dana 7. srpnja iste godine dobila je službenu obavijest od države kako joj je suprug poginuo u borbi na Filipinima. Sedam dana kasnije, odnosno 14. srpnja, u svoj je dnevnik napisala svoju prvu oporuku, namijenjanu roditeljima (ali ju nije poslala), uz komentar: "*Ja ću živjeti dok i Dazai bude živio, ali taj će čovjek umrijeti.*" (japanski: 太宰さんが生きてゐる間は私も生きます。でもあの人は死ぬんですもの。, *, Dazai-san ga ikiteiru ma wa watashi mo ikimasu。Demo ano hito wa shinundesu mono。*?)

Kada je Shizuko Ōta u studenom rodila Dazaijevu kći, Tomie je bila potpuno šokirana otkrićem.

Dazai je u to doba napustio svoju obitelj te je živio zajedno s Tomie, ali njegovo je zdravlje bilo sve lošije. Tuberkuloza koja mu je bila dijagnosticirana 1941. godine intenzivirala se, a njegov prijatelj Kazuo Nohara (japanski: 野原一夫, *, Nohara Kazuo*?) posvjedočio je, negdje u listopadu 1947. godine, epizodi kada je Dazai iskašljavao krv u Tomieinoj sobi; Tomie je u to vrijeme skrbila za Dazaija, a Nohara je rekao da mu se činilo kao da zna što radi, sugerirajući da joj to nije bio prvi put da vidi Dazaija kako iskašljava krv. Također, u ovom je periodu patio od nesanice i intenzivno pio, a Tomie je napustila svoj posao i cijelu svoju ušteđevinu od oko 200,000 jena potrošila na skrb i zabavu za Dazaija. Uz to, bila je izrazito brižna i učinkovita pa je istovremeno bila i Dazaijeva ljubavnica i tajnica. No, iako se činilo da je njihov odnos vrlo čvrst, Tomie je u ovo vrijeme počela imati sumnje i napadaje ljubomore, vjerujući da će ju Dazai napustiti.

Tomie i Dazai su 13. lipnja 1948. godine počinili samoubojstvo (*shinjū*) skokom u kanal Tamagawa. Njihova tijela otkrivena su 19. lipnja 1948. godine, na Dazaijev 39. rođendan.
Kako mu je psihičko stanje postajalo sve lošije, Dazai je počeo prijetiti da će u vlastitoj sobi sakriti cijankalij kako bi se otrovao; zbog toga je od 7. lipnja 1948. godine bio zatvoren u Tomieinoj sobi, radi sigurnosti. Zabrinut za Dazaija, Akira Furuta (japanski: 古田晁, *, Furuta Akira*?), predsjednik izdavačke kuće Chikuma Shobō, konzultirao se s Masujijem Ibuseom, Dazaijevim prijateljem, te je planirao hospitalizirati Dazaija da se oporavi. Dana 12. lipnja, Dazai je doista išao posjetiti Furutu u bolnici u Ōmiyi, gdje je ovaj boravio vikendima, kako bi dogovorio sve oko svog oporavka, ali nije ga našao jer je ovaj bio otputovao na poslovni dogovor u Shinano. Sljedećeg dana, Tomie je poslala posljednje pismo Shizuko Ōti, u kojem je, između ostalog, napisala: "*Shūji-san je slab čovjek i ne može služiti ni Vama, ni meni, ni bilo kojem drugom čovjeku. Ja ga volim i zato ćemo zajedno umrijeti.*" (japanski: 修治さんはお弱いかたなので貴女やわたしやその他の人達にまでおつくし出来ないのです。わたしは修治さんが、好きなのでご一緒に死にます。, *, Shūji-san wa oyowaikata nanode kijo ya watashi ya sono hoka no hitotachi ni made o tsukushi dekinai nodesu。Watashi wa Shūji-san ga, suki nanode goissho ni shinimasu。*?). Iste večeri, Dazai i Tomie počinili su samoubojstvo (*shinjū*) tako što su se utopili u kanalu Tamagawa, nedaleko od njihove kuće; zbog obilnih kiša, kanal je u to vrijeme bio pun vode.

Sljedećeg dana, Dazaijeva supruga Michiko i Kōnosuke Tsurumaki (japanski: 鶴巻幸之助, *, Tsurumaki Kōnosuke*?) prijavili su Dazaijev nestanak policiji u Mitaki. Tijekom jutra 15. lipnja, policija je na jednoj obali kanala pronašla tragove koji su sugerirali da je netko s tog mjesta skočio u vodu, a oko podneva su nizvodno pronađena i jedna muška te jedna ženska *geta*. Njihova tijela pronađena su 19. lipnja 1948. godine, na Dazaijev 39. rođendan, oko 6:50 ujutro kraj mosta Shinbashi, otprilike jedan kilometar nizvodno od mjesta s kojega su navodno skočili. Njihova su tijela bila vezana crvenom vrpcom; Tomie je imala "zastrašujuć izraz intenzivnog straha", dok je Dazaijevo lice bilo potpuno mirno, a ispostavilo se da nije progutao gotovo nimalo vode, što je dovelo do teorija da je Dazai bio ili mrtav u trenutku skoka ili bez svijesti.

Nakon otkrića tijela, policijski inspektor iz Mitake odveo je Keikichija Nakahatu, trgovca kimonima koji se već ranije brinuo za Dazaija i koji je bio obiteljski prijatelj, da pogleda mjesto samoubojstva. Nakahata je primijetio kako na lokaciji ima tragova koji upućuju da je osoba snažno pritisnula u svoje sandale i tako stvorila pritisak te tragova koji ukazuju na to da je osoba spustila ruke kako bi spriječila proklizavanje. Sukladno tome, Nakahata je sugerirao sljedeće: "*Prošlo je tjedan dana i padala je kiša, ali tragovi su jasno tu, tako da se čini da su se jako opirali. (...) Kada je Dazaiju rečeno 'Idemo umrijeti.', spremno je rekao 'Idemo.', ali netom prije smrti, moguće je da mu se naglo pojavila volja za životom.*" (japanski: 一週間もたち、雨も降っているというのに歴然とした痕跡が残っているのですから、よほど強く"イヤイヤ"をしたのではないでしょうか。(...) 太宰は『死にましょう』といわれて、簡単に『よかろう』と承諾したけれども、死の直前において突然、生への執着が胸を横切ったのではないでしょうか。, *, Isshūkan mo tachi, ame mo futte iru to iu no ni rekizen to shita konseki ga nokotte iru no desu kara, yohodo tsuyoku "iyaiya" o shita no dewanai deshou ka. (...) Dazai wa 『Shinimashou』to iwarete, kantan ni 『Yokarou』 to shōdaku shita keredomo, shi no chokuzen ni oite totsuzen, sei e no shūchaku ga mune o yokogitta no dewanai deshou ka.*?). Kada ga je inspektor upitao za mišljenje, Nakahata je samopouzdano odgovorio: "*Ne mislim da je ovo bilo čisto samoubojstvo.*" (japanski: 私には純然たる自殺とは思えぬ。, *, Watashi ni wa junzentaru jisatsu to wa omoenu.*?). Na to mu je inspektor odgovorio: "*Sada kada je već objavljeno da je u pitanju samoubojstvo, odnosno, dvostruko samoubojstvo, nema smisla ništa govoriti, ali, da budem iskren, čak ni policiji neke stvari nisu imale smisla (da se radi o čistom samoubojstvu).*" (japanski: 自殺、つまり心中ということを発表してしまった現在、いまさらとやかく言っても仕方がないが、実は警察としても（自殺とするには）腑に落ちぬ点もあるのです, *, Jisatsu, tsumari shinjū to iu koto o happyō shite shimatta genzai, imasara toyakaku itte mo shikataganai ga, jitsu wa keisatsu to shite mo (jisatsu to suru ni wa) fu ni ochinu ten mo aru no desu.*?).

Postoje brojne teorije i interpretacije o Dazaijevom suicidu i ulozi koju je Tomie igrala u istom. Jedna od teorija jest da je Tomie ta koja je počinila *shinjū*; McCarthy opisuje Tomie kao Dazaijevu "neurotičnu ljubavnicu opsjednutu smrću" te navodi da je u vrijeme kada je upoznala Dazaija već bila razmišljala o suicidu. Druga teorija jest da je pitanju bio neuspjeli *kyōgen shinjū* (japanski: 狂言心中, **kyōgen shinjū**? dosl. 'lažni dvostruki suicid'), odnosno da se Dazai i Tomie uopće nisu htjeli ubiti, ali se dogodila nesreća. Privatni sprovod za Tomie održan je 21. lipnja 1948. u domu njezina rođaka, Tatsua Yamazakija (japanski: 山崎達夫宅, *, Yamazaki Tatsuo*?), u Tōkyu. Dio njezinih dnevničkih zapisa koji se odnosi na njezin odnos s Dazaijem posthumno je objavljen pod naslovom *Ame no Tamagawa Shinjū*, a podnaslovljen je "Bilješke o ljubavi i smrti s Osamuom Dazaijem".

## Bilješke

## Reference

## Literatura

* 並木孝信 (2015-6-25). *BEAUTY LEGENDS' STORIES 近代美容の歴史を彩った先人たち*. 女性モード社. ISBN 978-4-906941-32-2.
* McCarthy, Ralph (2024), "Uvod prevoditelja", u *Self-Portraits*, New Directions Books, ISBN 978-0-8112-3226-5
* 野原, 一夫 (1998), 太宰治 生涯と文学, ちくま文庫, 筑摩書房, ISBN 4-480-03397-1
* 猪瀬, 直樹 (2000), ピカレスク 太宰治伝, 小学館, ISBN 4-093-94166-1