# Tomislav Ivić

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|

| Tomislav Ivić
 |
| --- |
| Osobne informacije
 |
| Nadimak
 | Braco, Šjor Ivan, Napoleon
 |
| Rođenje
 | 30. lipnja 1933 Split, Hrvatska
 |
| Smrt
 | 24. lipnja 2011 Split, Hrvatska
 |
| Juniorski klubovi
 |
|  | RNK Split
 |
| Profesionalni klubovi\*
 |
| **Godina** | **Klub** | **Nastupi (golovi)** |
|  | RNK Split HNK Hajduk Split
 | 125 11
 |
| Trenirane momčadi
 |
| 1967.-1968. 1968.-1972. 1972.-1973. 1973.-1976. 1973.-1974. 1976.-1978. 1978.-1980. 1980.-1983 . 1983.-1984. 1984.-1985. 1985.-1986. 1986.-1987. 1986.-1987. 1987.-1988. 1988.-1990. 1990.-1991 . 1991.-1992. 1992.-1993. 1993.-1994. 1994.-1996. 1995.-1995. 1995.-1995. 1996.-1996. 1996.-1997. 1997.-1997. 1998.-1998. 1998.-2000. 2001.-2002. 2003.-2004. 2004.-2006.
 | RNK Split HNK Hajduk Split (omladinska škola) HNK Šibenik HNK Hajduk Split  **Jugoslavija** AFC Ajax HNK Hajduk Split R.S.C. Anderlecht Galatasaray S.K. NK Dinamo Zagreb U.S. Avellino Panathinaikos FC Hajduk Split FC Porto Paris Saint-Germain FC Atlético de Madrid Olympique de Marseille S.L. Benfica FC Porto  **Hrvatska** AS Monaco FC Fenerbahçe Al Wasl FC  **Ujedinjeni Arapski Emirati** HNK Hajduk Split  **Iran** Standard de Liège Olympique de Marseille Al-Ittihad Jadda Standard de Liège (omladinska škola)
 |

 |
| Napomene
 |
| \* Nastupi i (golovi) u profesionalnim klubovima broje se samo za ligu iz koje je klub. |

**Tomislav Ivić** (Split, 30. lipnja 1933. - Split, 24. lipnja 2011.), hrvatski nogometni trener i izbornik.

Najtrofejniji hrvatski i jedan od najtrofejnijih svjetskih trenera, za kojega se može reći da je bio nogometni vizionar i briljantan taktičar, svojim je radom uvelike pridonosio razvoju nogometne igre. Titulom *najuspješnijeg trenera u povijesti* proglasila ga je La Gazzetta dello Sport, najtiražniji talijanski sportski dnevnik .

Vodio je momčadi iz čak 14 država i 4 nacionalne reprezentacije, osvajao je prvenstva i kupove u šest država (Jugoslavija, Nizozemska, Belgija, Portugal, Španjolska, Francuska). Osvojio je 7 nacionalnih prvenstava (3 s Hajdukom i po jedno u Portugalu, Nizozemskoj i Belgiji), 7 nacionalnih kupova (4 s Hajdukom i po 1 u Španjolskoj, Nizozemskoj i Portugalu), europski Superkup i Interkontinentalni kup.

Mnogi hrvatski, ali i svjetski igrači upravo Ivića spominju kao trenera kod kojega su najviše napredovali.

## Školovanje

Rodom Splićanin, a podrijetlom iz Miljevaca kod Drniša, Ivić je po školskoj spremi brodograditeljski bravar s industrijskom školom. Od 1965. do 1967. pohađao je Visoku trenersku školu u Beogradu, završio ju je prvi u klasi, prosječnom ocjenom: 10, te stekao zanimanje Višeg nogometnog trenera-instruktora.

Kroz karijeru koristio se mnogim jezicima, te osim hrvatskog aktivno govori engleski, francuski, španjolski, njemački i portugalski jezik.

## Igračka karijera

Aktivno je igrao nogomet od omladinskog pogona do standardnog člana prve momčadi RNK Splita sa 125 nastupa , a i za Hajduk je odigrao 11 utakmica. Nakon toga se posvetio trenerskom pozivu.

## Trenerska i izbornička karijera

### 60-e

Nakon završene Visoke trenerske škole u Beogradu vraća se u RNK Split, gdje radi jednu sezonu, nakon toga je četiri godine trener u omladinskom pogonu Hajduka, što se pokazalo velikim zalogom kasnije Ivićeve i Hajdukove dominacije jugoslavenskim nogometom i čak 7 trofeja u 5 godina, upravo s igračima koji su u Ivićevo vrijeme prošli omladinski pogon.

### 70-e

**Šest Hajdukovih trofeja u nizu**
Svoj trenerski put kratko nastavlja u Šibeniku 1972/73., a 1973. se vraća u Hajduk, na mjesto prvog trenera, te do 1976. osvoja dva prvenstva: 1974. i 1975., te 4 kupa: 1972., 1973., 1974., i 1976..

Od 1976. do 1978. vodi amsterdamski Ajax i osvaja nizozemsko prvenstvo i kup. Vraća se u Hajduk 1978., te opet osvaja prvenstvo 1979.

**Izbornička komisija jugoslavenske reprezentacije**
Istovremeno je od 19. prosinca 1973. do 3. srpnja 1974. bio član izborničke komisije (Miljan Miljanić, Milan Ribar, Sulejman Rebac, Tomislav Ivić, Milovan Ćirić) koja je ostvarila plasman i vodila jugoslavensku reprezentaciju na Svjetskom prvenstvu 1974. u Njemačkoj.

### 80-e

Od 1980. do 1983. preuzima belgijski R.S.C. Anderlecht s kojim u prvoj sezoni osvaja prvenstvo.
Od 1983. do 1987. vodi turski Galatasaray S.K., zagrebački Dinamo, talijanski U.S. Avellino, i kratko (7 kola) trenira grčki Panathinaikos, potom se nakratko vraća u Hajduk.

 **Četvorostruka kruna**
1987. odlazi u portugalski Porto s kojim samo u jednoj sezoni osvaja četiri trofeja, postaje portugalski prvak, osvajač kupa i osvajač UEFA Superkupa (pobjedom nad Ajaxom u dvije utakmice po 1-0), te Interkontinetalnog kupa (pobjedom protiv urugvajskog Peñarola 2-1 u produžecima).

### 90-e

Od 1988. do 1990. angažiran je u francuskom PSG-u, da bi 1991. s madridskim Atleticom osvojio španjolski kup, a u sezoni 1991/92. vodio francuski Olympique de Marseille koji osvaja francusko prvenstvo. U sezoni 1992/93. u Portugalu lisabonsku Benficu, a u sezoni 1993/94. ponovno se vraća u "svoj" Porto.

 **Direktor i izbornik hrvatske reprezentacije**
1994. godine preuzina dužnost direktora hrvatske reprezentacije, te s izbornikom Miroslavom Ćirom Blaževićem ostvaruje povijesni plasman na prvo veliko natjecanje za hrvatsku reprezentaciju, EURO 1996 u Engleskoj, gdje kao debitanti osvajaju 5. mjesto (porazom u četvrtfinalu (1-2) od Njemačke, osvajača naslova prvaka). U tom kvalifikacijskom ciklusu zbog UEFA-ine zabrane nastupa izborniku Miroslavu Blaževiću, Ivić je vodio jednu, i to vjerojatno odlučujuću, utakmicu kao izbornik, u Palermu, 16. studenog 1994. u gostima protiv Italije u pobjedi 2-1.

Istodobno dok je bio direktor reprezentacije, Ivić je bio angažiran i kao savjetnik u AS Monacu, a pola sezone radio je i kao trener u turskom Fenerbahçeu.

 **Izbornik reprezentacije UEA**
Nakon EURA 1996. kratko vodi Al Wasl FC iz Ujedninjenih Arapskih Emirata, a potom jednu sezonu i njihovu reprezentaciju.

1997. se kratko vraća u Hajduk, gdje je potpredsjednik kluba, zadužen za stuku, a 4 kola je i prvi trener.

 **Izbornik iranske reprezentacije**
Od siječnja do svibnja 1998. izbornik je Irana.

Nakon toga od 1998. do 2001. radi u belgijskom Standard de Liège.

### 2000-te

2001. vraća se u francuski Olympique de Marseille, a 2003. je bio trener u Al-Ittihadu iz Suadijske Arabije, pa se opet vraća u Standard de Liège na mjesto direktora omladinske škole.

## Trofeji

#### Naslovi prvaka

* Jugoslavija:
	+ 1974. HNK Hajduk Split
	+ 1975. HNK Hajduk Split
	+ 1979. HNK Hajduk Split
* Nizozemska, Eredivisie:
	+ 1977. AFC Ajax
* Belgija, Jupiler liga:
	+ 1981. R.S.C. Anderlecht
* Portugal, SuperLiga:
	+ 1988. FC Porto
* Francuska, Ligue 1:
	+ 1992. Olympique de Marseille

#### Osvojeni kupovi

* Jugoslavija, Kup Maršala Tita:
	+ 1972. HNK Hajduk Split
	+ 1973. HNK Hajduk Split
	+ 1974. HNK Hajduk Split
	+ 1976. HNK Hajduk Split
* UEFA Superkup:
	+ 1987. FC Porto
* Interkontinentalni kup:
	+ 1987. FC Porto
* Portugal, Taça de Portugal:
	+ 1988. FC Porto
* Španjolska, Copa del Rey:
	+ 1991. Atlético de Madrid

## Priznanja i nagrade

* Zlatna značka Hajduka za vrlo uspješnu djelatnost kao trener u klubu, 1975.
* Zlatna značka i Povelja grada Pariza, primljena iz ruku tadašnjeg gradonačelnika Jacquesa Chiraca za vrijeme treniranja PSG–a, 1990.
* Hrvatski olimpijski odbor dodijelio mu je iskaznicu HOO pod rednim brojem 8, kao poklisaru HOO u inozemstvu, za vrijeme trenerskog djelovanja u Marseilleu, 1992.

## Reference