Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Tudor (dinastija)

| Tudor |
| --- |
|  |
| Zemlja | Kraljevina Engleska |
| Kuća predaka | Dinastija Lancaster - Dinastija York |
| Titule | kralj Engleske |
| Osnivač | Henry VII |
| Posljednji suveren | Elizabeta I. |
| Osnivanje | 1485. |
| Prestanak | 1603. |

**Tudor** je ime engleske kraljevske dinastije, koja je dala pet engleskih monarha;
Henrya VII (1485. - 1509.), Henrya VIII (1509. - 1547.),
Edwarda VI (1547. - 1553.), Mary I (1553. - 1558.) i Elizabetu I. (1558. - 1603).

Dinastiju je osnovao Henry VII koji je s trona skinuo Richarda III. i tako okončao
dinastičke ratove znane kao Ratovi dviju ruža između Dinastije York i
Dinastije Lancaster

## Historija

Korijeni Tudora mogu se pratiti unatrag do 13. vijeka, ali porodičnu dinastiju uspostavio je tek Owen Tudor
(oko 1400. - 1461), velški pustolov koji se kao štitonoša borio u vojskama Henrya V i Henrya VI u Ratovima dviju ruža na lancasterskoj strani.
Njemu je odrubljena glava nakon što su ih jorkisti pobjedili u Bitci kod Mortimer Crossa (1461).

Owen je bio oženjen sa udovicom kralja Henrya V - Catherine od Valoisa, pa je njihov najstariji sin, Edmund (oko 1430. - 1456.), dobio od kralja
Henrya VI titulu i leno grofa od Richmonda. On se oženio sa Margaret Beaufort, koji je bila praunuka Johna od Genta sina od Edwarda III, pa po toj liniji bila i jedan od pretendenata (istina jako daleki) na engleski tron.

Upravo je zbog tog njihov jedini sin Henry Tudor, koji se rodio kad je Edmund umro - ispao jedini lankasterski favorit za kralja. On je 1485. vodio invaziju protiv jorkijskog kralja Richarda III. kog je pobijedio u Bitci kod Boswortha i na taj način sjeo na tron. Odmah nakon toga se 1486. i oženio sa Elizabethom od Yorka, kćerkom Edwarda IV. i na taj način simbolički ujedinio te dotad zaraćene dinastije.

Tako da je i njegov amblem - Tudorovska ruža, simbolizirao jedinstvo jer je to prikaz crvene lankasterske ruže na bijeloj jorkijskoj ruži.

Vladavinu Dinastije Tudor obilježio je Henry VIII - raskinuvši veze sa papinskim Rimom - 1534. i
pokretanjem engleske reformacije, koja je kulminirala osnivanjem Anglikanske crkve za Elizabete I..

## Reference

## Vanjske veze

* *House of Tudor* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
# Njemen

| Rijeka Njemen Nemunas / Memel / Niemen |
| --- |
| Most preko Njemena kod Sovetska |
| Lokacija |
| Regije | Istočna Evropa |
| Države |  Belorusija,  Litvanija,  Rusija (Kalinjingradska oblast) |
| Gradovi | Grodno, Kaunas, Sovetsk |
| Hidrografija |
| Izvor   – aps. visina | južno od Minska 176 m |
| Ušće   – aps. visina   – vrsta | Kurška laguna kod Klaipėde 0 m delta |
| Dužina | 937 km |
| Pritoke | Neris, Ščara, Minija i Šešupe |
| Hidrologija |
| Protok   – srednji |  616 m³/s |
| Sliv   – površina | baltički 98,000 km² |
| Ulijeva se u | Baltičko more |
| Transport |
| Plovnost | 670 km |
| Karta |
|  Karta sliva rijeke |

**Njemen** (litvanski: *Nemunas*, njemački: *Memel*, poljski: *Niemen*) je rijeka na sjeveru Belorusije i Litve duga 937 km.

## Geografija

Njemen izvire 45 km južno od Minska na Beloruskoj visoravni, od tamo teče prema zapadu, preko močvarnih ravnica, zatim skreće prema sjeveru i ulazi u Litvu gdje se probija do ušća preko morena. U Baltik odnosno u Kuršku lagunu uvire deltom južno od grada Klaipėde.

U donjem dijelu svog toka Njemen formira granicu između Litve i ruske Kalinjingradske oblasti.

Sliv rijeke proteže se od Belorusije do Litve i velik je 98,000 km². Na rijeci je kod Kaunasa 1959. podignuto veliko akumulaciono jezero za potrebe hidroelektrana.

Njemen ima oko 180 pritoka, od njih 15 većih, koje imaju više od 100 km, a najveće su Neris, Ščara i Šešupe.
Njemen je plovan oko 670 km, od ušća do uvire Belice u Belorusiji.

Njemen je nakon izgradnje kanala Augustów u 19. vijeku, povezan sa rijekom Vislom.
Nekoć je rijeka bila poznata po transportu drvenih trupaca i splavarima.

## Reference

## Vanjske veze

* *Neman River* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
# Sante Geronimo Caserio

Policijska fotografija Caserija
**Sante Geronimo Caserio** (Motta Visconti, 8. rujna 1873. – Lyon, 16. kolovoza 1894.) je bio talijanski anarhist najpoznatiji po tome što je 24. lipnja 1894. u atentatu smrtno izbo francuskog predsjednika Sadija Carnota.

Caserio je rođen 1873. godine u lombardskom mjestu Motta Visconti. Dana 24. lipnja 1894., Caserio je nožem izbo Sadija Carnota tokom banketa u Lyonu. Bila je to osveta za pogubljene anarhiste Augustea Vaillanta i Émilea Henryja, koji su ranije tegodine izvršili terorističke napade. Nakon hapšenja, Caserio je detaljno opisao okolnosti atentata, opisavši pritom kako je zabio nož u predsjednikova prsa. Carnot je umro 25. lipnja 1894. godine.

Nakon suđenja i žalbi, smrtna kazna je potvrđena 14. kolovoza. Caserio je giljotiniran 16. kolovoza 1894. godine u Lyonu, u 5:00 ujutro. Prije pogubljenja, izjavio je: "*Coraggio cugini—evviva l'anarchia!*" (srpskohrvatski: "*Hrabro rođaci—živjela anarhija!*").
# Marie François Sadi Carnot

| Marie François Sadi Carnot
 |
| --- |
|  |
|

---

5. predsjednik Francuske 4. predsjednik Treće Republike |
| Mandat 3. prosinca 1887. – 25. lipnja 1894.
 |
| Prethodnik
 | Maurice Rouvier (v.d.) |
| Nasljednik
 | Charles Dupuy (v.d.) |
|

---

 |
| Rođenje
 | 11. kolovoza 1837.  Limoges, Francuska
 |
| Smrt
 | 25. lipnja 1894.  Lyon, Francuska
 |
| Politička stranka
 | *Républicain modéré* |
| Supružnik
 | Cécile Dupont-White
 |
| Vjera
 | katolicizam
 |

Ilustracija Caseriova atentata na predsjednika Carnota u magazinu *Le Petit Journal Illustré*.
**Marie François Sadi Carnot** (Limoges, 11. kolovoza 1837. – Lyon, 25. lipnja 1894.) je bio francuski inženjer i političar koji je od 1887. godine pa do atentata 1894. godine obnašao dužnost petog predsjednika Francuske. Carnot je ustao zabilježen u povijesti kao prvi francuski predsjednik ubijen u atentatu.

Rođen u Limogesu 1837. godine, Carnot je bio potomak poznate političke obitelji u Francuskoj. Njegov otac, Hippolyte Carnot, bio je ljevičarski zastupnik u parlamentu i oštar protivnik Julske Monarhije, dok je njegov djed Lazare Carnot bio jedna od ključnih osoba Francuske revolucije. Školovao se za inženjera na *École polytechnique*, a onda i na *École nationale des ponts et chaussées*. Nakon što je u Annecyju bio vladin inženjer, Carnot je izabran za komesara u Normandiji sa zadatkom da organizira otpor tokom Francusko-pruskog rata. Nakon kratkog mandata na mjestu prefekta departmana Seine-Inférieure, izabran je u Zastupnički dom u departmenu Côte-d'Or. Kao član kluba lijevo orijentiranih republikanaca, Carnot se koncentrirao na probleme vezane uz javne radove i razvoj željezničke mreže.

U listopadu 1878. postaje niži tajnik zadužen za javne radove, a od 1880. vodi istoimeno ministarstvo. U travnju 1885. izabran je za potpredsjednika Zastupničkog doma dok je istovremeno služio kao ministar financija. Godine 1887., Sadi Carnot je izabran za predsjednika Republike bez da je aktivno aspirirao prema toj poziciji.

Carnotovo predsjedništvo blo je mahom obilježeno problemima. Svakako najzvučniji problem bila je afera Boulanger, a tu su bili i problemi s radnicima, Panamski skandali i rastući utjecaj i prisutnost anarhista. Ipak, Carnot je tokom sedam godina mandata uspio zadržati popularnost na tolikoj razini da mu čak ni deset vlada koje su se izmijenile za njegova mandata nisu naštetile. Upravo ga je ta popularnost koštala života. Naime, dok je 24. lipnja 1894. držao govor na javnom banketu u Lyonu, u kojem je implicirao kako nema namjeru natjecati se za reizbor, na njega je nožen nasrnuo talijanski anarhist Sante Geronimo Caserio. Carnot je podlegao ozljedama i umro netom poslije ponoći, 25. lipnja 1894. godine. Bio je tako prvi francuski predsjednik ubijen u atentatu.

Atentat na voljenog predsjednika izazvao je šok i val tuge diljem zemlje. Carnot je pokopan 1. srpnja 1894. godine u Panthéonu s najvišim državnim počastima. Caserio je ubojstvo predsjednika nazvao političkim činom te je konačno pogubljen 16. kolovoza 1894. godine u Lyonu.
# Éamon de Valera

| Éamon de Valera Éamon de Bhailéara
 |
| --- |
|  |
|

---

Predsjednik Irske
 |
| Mandat 25. lipnja 1959. – 24. lipnja 1973.
 |
| Prethodnik
 | Seán Thomas O'Kelly
 |
| Nasljednik
 | Erskine Hamilton Childers
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 14. listopada 1882. Manhattan, New York, SAD
 |
| Smrt
 | 29. kolovoza 1975. Blackrock, Irska
 |
| Politička stranka
 | Fianna Fáil
 |
| Supružnik
 | Sinéad Bean de Valera
 |
| Zanimanje
 | učitelj
 |
| Vjera
 | rimokatolik
 |

**Éamon de Valera** (irski: *Éamon de Bhailéara* )(New York, 14. listopada 1882. - Dublin, 29. kolovoza 1975.), irski političar i državnik.

Sudionik najvažnijih događaja u Irskoj 20. stoljeća. Rodio se u SAD-u, od oca Kubanca i majke Irkinje pod imenom George de Valero . Iako se govorilo da su mu roditelji bili vjenčani, u arhivima se nije uspjelo naći potvrde da su mu roditelji bili vjenčani, crkveno ili civilno.

Dolaskom u Irsku promijenio je ime u Éamon (irska inačica imena Edmund).
Tijekom Uskrsnog ustanka doživio je neku vrstu živčanog sloma, ali je to zatajeno. Za razliku od ostalih vođa, nije bio pogubljen jer je imao američko državljanstvo, a Britanci nisu željeli izgubiti potporu SAD-a u Prvom svjetskom ratu. Bio je član Sinn Feina, ali 1926. godine osniva novu stranku imenom Fianna Fail. Iako je bio glavni akter u sklapanju Anglo-irskog sporazuma, tijekom Irskog građanskog rata vodio je protivnike Sporazuma.

Bio je predsjednik irskog parlamenta, premijer od 1932. do 1959. a dužnost predsjednika obavljao je od 1959. pa sve do 1973. kada se u 91. godini povlači u političku mirovinu kao najstariji šef država u to vrijeme. Umire u 92. godini u staračkom domu.

Grob Éamona de Valere
## Izvori
# Jiang Zemin

| Jiang Zemin
 |
| --- |
|  |
|

---

5. predsjednik Narodne Republike Kine
 |
| Mandat 27. ožujka 1993. – 15. ožujka 2003.
 |
| Potpredsjednik
 | Rong Yiren, Hu Jintao
 |
| Prethodnik
 | Yang Shangkun
 |
| Nasljednik
 | Hu Jintao
 |
|

---

Glavni tajnik Komunističke stranke Kine
 |
| Mandat 24. lipnja 1989. – 15. studenog 2002.
 |
| Prethodnik
 | Zhao Ziyang
 |
| Nasljednik
 | Hu Jintao
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 17. kolovoza 1926.
 |
| Smrt
 | 30. studenog 2022.
 |
| Politička stranka
 | Komunistička stranka Kine
 |
| Supružnik
 | Wang Yeping
 |
| Vjera
 | ateist
 |

**Jiang Zemin** (17. kolovoz 1926 - 30. studeni 2022), peti kineski predsjednik i bivši predsjednik Komunističke stranke Kine. Bio je neprikosnoveni vođa Kine u razdoblju od 1989. do 2002. godine, kada ga je naslijedio Hu Jintao. U vrh partije i države došao je 1989. godine nakon pokolja na Tiananmenu, kao zamjena za dotadašnjeg glavnog tajnika KS Kine, Zhaa Ziyanga koji je smijenjen zbog naklonosti studentima koji su danima prosvjedovali na glavnom kineskom trgu. Držao je značajan utjecaj u cijeloj državi i nakon 2004. godine, kada se umirovio.
# Međugorje

| Međugorje
 |
| --- |
|  |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Bosna i Hercegovina
 |
| Entitet
 | Federacija Bosne i Hercegovine
 |
| Kanton/Županija
 | Hercegovačko-neretvanska županija
 |
| Opština/Općina
 | Čitluk
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo ((1991)) | 2.306 (2013) |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Nadmorska visina
 | 158 m
 |
| MeđugorjeMeđugorje (Bosne i Hercegovine)
 |
| Ostali podaci
 |
| Poštanski kod
 | 88266
 |
| Pozivni broj
 | +387 36
 |

**Međugorje** je naseljeno mjesto u općini Čitluk, Federacija BiH, BiH. Vrlo je posjećeno rimokatoličko hodočasničko odredište.

## Geografija

Župa Međugorje smještena je u južnom dijelu opštine Čitluk (Hercegovina). Područje južne Hercegovine, u kojem se nalazi Međugorje, ima sredozemnu klimu.

## Povezano

* Katoličanstvo u Bosni i Hercegovini

## Vanjske veze

* Zvanična mrežna stranica

## Napomene

## Reference

## Bibliografija
# Vojska Srbije i Crne Gore

Grb vojske Srbije i Crne Gore
**Vojska Jugoslavije** (skraćeno **VJ**) je bila oružana sila Savezne Republike Jugoslavije nastala 20. V. 1992. godine. Nastala je od onih dijelova Jugoslavenske narodne armije koji su se nakon raspada SFRJ (i završetka vojnih povlačenja iz bivših jugoslovenskih republika) zatekli na teritoriji Savezne Republike Jugoslavije. Vojska Jugoslavije je, neposredno posle proglašenja Državne Zajednice Srbija i Crna Gora, preimenovana u Vojsku Srbije i Crne Gore. Vojska Jugoslavije je sudjelovala u borbama sa albanskim separatistima na Kosovu i Metohiji, a potom i na jugu Srbije. Tokom NATO-ovog bombardiranja SRJ, VJ se sukobila sa jedinicama sjevernoatlanstkog pakta na prostoru SRJ.

Proglašenjem Državne zajednice Srbije i Crne Gore 2003. godine postala je **Vojska Srbije i Crne Gore** (skraćeno **VSCG**). Iste je godine VSCG krenula da se usklađuje sa NATO standardima. Vojska Srbije i Crne Gore je prestala postojati 8. VI. 2006. nakon proglašenja nezavisnosti Crne Gore.

## Povezano

* Vojska Crne Gore
* Vojska Srbije
* Svetozar Radišić

## Vanjske veze

* Vojska Srbije i Crne Gore na vojska.net
# Buckinghamska palača

Istočno krilo Buckinghamske palače
**Buckinghamska palača** (engleski: *Buckingham Palace*) je službena londonska rezidencija i lično vlasništvo britanskog monarha, te velika turistička atrakcija.

Prvobitno zvana **Buckinghamska kuća**, zgrada koja je stajala u centru današnje palače bila je velika gradska kuća sagrađena za vojvodu od Buckinghama 1703. godine. Kralj George III kupio ju je 1761. godine kao svoju privatnu rezidenciju. Kroz sljedećeih sedamdeset i pet godina kuća je proširena zahvaljujući arhitektama Johnu Nashu i Edwardu Bloreu.

Buckinghamska palača postala je zvanična kraljevska rezidencija britanskog monarha 1837. godine, po dolasku kraljice Viktorije na tron. Posljednja velika nadogradnja palače, provedena na prelasku iz 19. u 20. vijek, uključivala je i izgradnju današnje prednje fasade.

Palača, tada dom kralja Georgea V, prošla je neoštećeno kroz Prvi svjetski rat. Međutim, nije bila iste sreće kroz Drugi svjetski rat, kada je bombardovana sedam puta. Nacisti su smatrali da će uništenje palače, tada doma kralja Georgea VI i kraljice Elizabeth Bowes-Lyon, demoralisati britanski narod.

Više od 50.000 ljudi posjeti Buckinghamsku palaču svake godine kao gosti na banketima, večerama, prijemima i vrtnim zabavama.
# Jovan Stefanović Vilovski

**Jovan Stefanović Vilovski** (1821-1902), vojni historičar i prvi srpski hidrolog, član više naučnih društava. Bio je generalštabni major u austrougarskoj vojsci. U pokretu 1848. učestvovao je na strani konzervativnog krila oko patrijarha Josifa Rajačića. Borio se kod Solferina.

Penzionisan je 1865. i zatim se bavio hidrologijom. Napisao je oko 60 rasprava i članaka, uglavnom o melioraciji i regulaciji Tise i Dunava. Ostavio je u rukopisu opsežne memoare.

Njegovo djelo *"Iz života jednog c.k. oficira..."* (Zemun, 1863), pisano predvukovskom azbukom, poslužilo je kao jedan od izvora za *Rečnik srpskohrvatskog književnog i narodnog jezika* u izdanju SANU.

## Izvor

* *"Mala enciklopedija Prosveta" (1 A - J)*, Beograd, 1978.
# Gerrit Rietveld

| Gerrit Rietveld |
| --- |
|  |
| Rođenje | Gerrard Thomas Rietveld (1888-juna-24)24. juna 1888. Utrecht, Nizozemska  |
| Smrt | 25. juna 1964. (dob: 76) Utrecht, Nizozemska |
| Počivalište | Groblje Soestbergen Utrecht, Nizozemska |
| Nacionalnost | Nizozemac |
| Zanimanje | dizajner namještaja, arhitekt |
| Poznat/a po | Crvena i plava stolica (1917) Schröderova kuća (1924) |

**Gerrit Thomas Rietveld** (24. jun 1888–25. jun 1964) bio je nizozemski dizajner namještaja i arhitekt. Poznat je kao jedan od glavnih članova nizozemskog umjetničkog pokreta De Stijl, a proslavio se zahvaljujući Crvenoj i plavoj stolici te po Rietveldovoj Schröderovoj kući, koju je UNESCO kasnije proglasio objektom Svjetske baštine.

## Vanjske veze

* Rietveld Schröder Archive Arhivirano 2016-02-05 na Wayback Machine-u A collection of the Centraal Museum (Utrecht)
* Rietveld furniture and archive in Centraal Museum, Utrecht, The Netherlands Arhivirano 2012-04-19 na Wayback Machine-u
* www.ModernFurnitureClassics.com Rietveld BioArhivirano 2012-07-22 na Wayback Machine-u
* Great Buildings Online
# Ivo Parać

| Ivo Parać |
| --- |
| Biografske informacije |
| Rođenje | Ivo Parać 24. lipnja 1890. Split |
| Smrt | 4. prosinca 1954. Split |
| Znamenita djela |
| zbirka *Ludi e canti* |

**Ivo Parać** (Split, 24. lipnja 1890. - Split, 4. prosinca 1954.), hrvatski skladatelj i zborovođa.

Počeo je studirati prirodne znanosti u Grazu, potom romanistiku u Firenzi i privatno učio glazbu. Isprva se bavio pjesništvom i filozofijom, a 1919. godine definitivno se opredjeljuje za glazbu kao profesiju te u Italiji (u Rimu i Pesaru) uči kompoziciju i sklada. Nakon povratka u domovinu do smrti je živio u Splitu, gdje je vodio pjevačke zborove *Zvonimir*, *Tomislav* i *Zora*, izvodeći vlastita djela, a usto je i privatno podučavao. Kasni je romantičar s iznimnim smislom za kolorističku komponenetu i ekspresiju. Povremeno je u svoja djela unosio i obilježja hrvatskog folklora.

Svojim je opusom priodnio kontinuitetu hrvatske glazbene moderne i obogatio je unoseći među prvima u hrvatsku glazbu duh i zvukovnost impresionizma. Pisao je i stihove na hrvatskom i talijanskom jeziku (opsežna zbirka "Ludi e canti").
# Fred Hoyle

|  |
| --- |
| **Sir Fred Hoyle** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | (1915-juna-24)24. juna 1915. Gilstead, Bingley, Zapadni Yorkshire, Engleska, Ujedinjeno Kraljevstvo
 |
| Smrt
 | 20. augusta 2001. (dob: 86) Bournemouth, Engleska, UK
 |
| Polje
 | astronomija
 |
| *Alma mater* | Emmanuel College na Cambrdigeu
 |
| Istaknuti studenti
 | John Moffat Chandra Wickramasinghe Cyril Domb Jayant Narlikar Leon Mestel Peter Alan Sweet
 |
| Poznat po
 | tvorac izraza 'Veliki prasak' Teorija stelarne nukleosinteze Hoyleova zabluda B2FH paper Hoyle-Narlikarova teorija Teorija stalnog stanja Proces trostruke alfe Panspermija
 |
| Istaknute nagrade
 | * Mayhew Prize (1936)
* Smith's Prize (1938)
* FRS (1957)
* Kalinga Prize (1967)
* RAS Gold Medal (1968)
* Bruce Medal (1970)
* Royal Medal (1974)
* Klumpke-Roberts Award (1977)
* Crafoord Prize (1997)
 |

**Sir Fred Hoyle** FRS (24. jun 1915 – 20. august 2001) bio je engleski astronom poznat prije svega po teoriji stelarne nukleosinteze, ali i po kontroverznim stavovima o drugim naučnim pitanjima - prije svega odbacivanju teorije "Velikog praska" za koju je prvi upotrijebio taj izraz u intervjuu za BBC, kao i promoviranju panspermije kao izvora života na Zemlji. Dok se Hoyle izuzetno cijenilo zbog njegovog rada na nukleosintezi i popularazuiciji nauke, stekao je i reputaciju kontroverzne ličnosti zbog toga što se u velikom dijelu naučnih oblasti često suprotstavljao teorijama koje je podržavala većina naučne zajednice.

Osim kao astronom, Hoyle je postao poznat i kao pisac naučne fantastike te autor niza knjiga zajedno sa svcohim sinom Geoffreyem Hoyleom. Hoyle je većinu karijere proveo na Institutu za astronomiju na Cambridgeu, koga je godinama vodio kao direkor. Umro je u Bournemouthu nakon serije moždanih udara.

## Izvori

## Vanjske veze

* Fred Hoyle Website
* Obituary Arhivirano 2013-02-23 na Archive.is-u by Sir Martin Rees in *Physics Today*
* Obituary by Bernard Lovell in *The Guardian*
* Fred Hoyle na Internet Speculative Fiction Database
* Fred Hoyle: An Online Exhibition
* An Interview with Fred Hoyle, 5 July 1996
* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. „Fred Hoyle – biografija”. *MacTutor History of Mathematics archive*.  (`en`)
* Fred Hoyle na sajtu Mathematics Genealogy Project (`en`)

* Fred Hoyle na sajtu IMDb
# Velimir Milošević

**Velimir (Veljo) Milošević** (Verići kraj Peći, 15. februara 1937. – Sarajevo, 21. oktobra 2004.), jugoslavenski i bosanskohercegovački pjesnik. Uz pisanje pjesama za djecu, bio je zvijezda Jutarnjeg programa Radio-Sarajeva.

## Biografija

Velimir Milošević Osnovnu školu završio je u zavičaju, a gimnaziju i Filozofski fakultet u Sarajevu. Djela su mu prevođena na ruski, francuski, italijanski, mađarski, poljski, češki, bugarski, albanski, turski, makedonski i slovenački jezik.

Kao član Društva pisaca BiH, zajedno sa Huseinom Tahmiščićem, Ahmetom Hromadžićem, Izetom Sarajlićem i Vladimirom Čerkezom, pokreće međunarodnu književnu manifestaciju "Sarajevski dani poezije" u organizaciji Društva pisaca BiH 1962. godine.

## Zbirke poezije

* *Zvjezdarnica*
* *Berači rose*
* *Krilata cvjećarnica*
* *Djeca su vojska najjača*
* *Sunčeva djeca*
* *Djeca grle domovinu*
* *Veliko sanjarenje*
* *Prsten od neba*
* *Na času ljubičastom*
* *Zaljubljena čitanka*
* *Domovina*
* *Zlatna knjiga djetinjstva*
* *Nacrtaj mi kuću, tata*
* *U Svijetu pravde dječije"*

## Nagrade

* Godišnja nagrada Udruženja književnika BiH, 1965.
* Nagrada Svjetlost Sarajevo, 1984.
* Nagrada Zmajevih dječjih igara za poeziju za djecu, Novi Sad, 1984.
* Nagrada *Pjesnička drugovanja* za literaturu za djecu 1984. i 1986.
* Pjesnička *Zlatna struna*, Smederevo, 1986.
* Nagrada *Jasenovac* 1986. i 1991.
* Dvadesetsedmojulska nagrada BiH, 1987.
# Peter Weller

| Peter Frederick Weller |
| --- |
| Peter Weller ma Comic Conu 2016. |
| Biografske informacije |
| Rođenje | 24. juna 1947.  (1947-06-24)  Stevens Point, Wisconsin, SAD |
| Supružnik | Shari Stowe (2006.) |
| Opus |
| Djelatni period | 1972. - danas |
| Znamenite uloge |
| Alex J. Murphy u *RoboCopu* |

**Peter Frederick Weller** (rođ. 24. juna 1947., Stevens Point, Wisconsin), američki filmski i pozorišni glumac i režiser, historičar umjetnosti.

Glumio je u preko 70 filmova. Najznačajnija mu je uloga u SF klasiku *RoboCop* gdje je tumačio policajca Alexa J. Murphya koji biva transformiran u kiborga RoboCopa. Nastupio je i u nastavku, *RoboCop 2* (1990), ali pošto nije bio zadovoljan rezultatom, odbio je nastupiti i u trećem dijelu. Glumio je i u komediji Woodya Allena *Mighty Aphrodite* (1995), mračnoj drami Davida Croneberga *Naked Lunch* (1991) kao i u posljednjem filmu Michelangela Antonionija *Beyond the Clouds* (1995).

Ostali filmovi su *The Adventures of Buckaroo Banzai Across the 8th Dimension* (1984), *The New Age* i *Star Trek Into Darkness* (2013). Nominiran je za Oscara za najbolji kratki film *Partners* (1993).

## Izvori

## Vanjske veze

* Peter Weller na sajtu IMDb
* Peter Weller na Internet Broadway Database (`en`)
* Peter Weller na Filmskoj bazi podataka TCM (`en`)
* Peter Weller na Allmovieu
# Shunsuke Nakamura

Shunsuke Nakamura|  |
| Lični podaci |
| Puno ime | Shunsuke Nakamura |
| Datum rođenja | 24. juna 1978.  (1978-06-24) |
| Mjesto rođenja | Kanagawa, Japan |
| Nacionalnost | Japanac |
| Državljanstvo |  japansko |
| Pozicija | Vezni igrač |
| Informacija o klubu |
| Trenutni klub | Yokohama F. Marinos |
| Broj na dresu | 10 |
| Profesionalni klubovi\* |
|

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Godine** | **Klub** | **Uta. (gol.)** |
| 1997-2002 | Yokohama F. Marinos |  |
| 2002-2005 | Reggina |  |
| 2005-2009 | Celtic |  |
| 2009 | Espanyol |  |
| 2010- | Yokohama F. Marinos |  |
| **Nacionalna reprezentacija\*\ |
| **Godine** | **Reprezentacija** | **Uta. (gol.)** |
| 2000-2010 | Japan | 98 (24) |

 |
| \* Nastupi i golovi u profesionalnim klubovima koji se računaju samo za službene utakmice i tačni su do {{{zadnjiuređaj}}}.  |

**Shunsuke Nakamura** (24. jun 1978.) je japanski nogometaš.

## Statistika

| Japan
 |
| --- |
| Godine | Uta. | Gol.
 |
| 2000 | 16 | 3
 |
| 2001 | 1 | 0
 |
| 2002 | 6 | 2
 |
| 2003 | 8 | 4
 |
| 2004 | 15 | 3
 |
| 2005 | 11 | 2
 |
| 2006 | 6 | 2
 |
| 2007 | 10 | 4
 |
| 2008 | 9 | 2
 |
| 2009 | 11 | 2
 |
| 2010 | 5 | 0
 |
| Ukupno | 98 | 24
 |

## Vanjske veze

* National-Football-Teams
* Japan National Football Team Database