# Tihomir Blaškić

| Tihomir Blaškić |
| --- |
|  |
| **Biografske informacije** |
| **Rođenje** | 2. novembra 1960.  (1960-11-02) Kiseljak, FNR Jugoslavija
 |
| **Državljanstvo** | Hrvat
 |
| **Karijera** |
| **Služba** | 1983. - 1992. (JNA) 1992. - 1995. (HVO)
 |
| **Čin** |  Kapetan I. klase General
 |
| **Ratovi** | Rat u Bosni i Hercegovini
 |
| **Važnije bitke** | Hrvatsko-bošnjački sukob Operacija Cincar
 |
| **Vojska** |  Jugoslavenska narodna armija  Hrvatsko vijeće obrane
 |
| **Rod vojske** |  Kopnena vojska JNA
 |
| **Zapovijedao** | Operativna zona Srednja Bosna
 |

**Tihomir Blaškić** (Kiseljak, 2. studenog 1960.) bosanskohercegovački je vojni oficir hrvatskog porijekla, bivši časnik Jugoslovenske narodne armije i general Hrvatskog vijeća obrane koji je služio tijekom Rata u Bosni i Hercegovini i Bošnjačko-hrvatskog sukoba. Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju (MKSJ) pravomoćno ga je osudio na 9 godina zatvora zbog ratnih zločina počinjenih u Lašvanskoj dolini tijekom Bošnjačkog-hrvatskog sukoba.

## Biografija

Završio je 1983. god. Vojnu akademiju u Beogradu.
Bio je kapetan (satnik) u JNA. Pri početku rata u BiH prešao je na stranu HVO-a, a 13. 12. 1992. postavljen je za zapovjednika HVO-a u Operativnoj zoni Srednja Bosna. Imao je čin pukovnika.

Od kolovoza 1993. dodijeljen mu je čin generala i nalazi se na položaju načelnika Stožera HVO-a u Mostaru. Krajem 1994. zapovjeda snagama HVO-a u operaciji Cincar kojom je Kupres preuzeo od snaga Republike Srpske.

## Suđenje u Haagu

Tihomir Blaškić bio je optužen pred MKSJ-om 1995. na osnovu individualne kaznene odgovornosti i po zapovjednoj odgovornosti za zločine koje su pripadnici HVO-a počinili od svibnja 1992. do siječnja 1994. nad Bošnjacima.

Blaškić se dobrovoljno predao 1. 4. 1996. godine, a 2000. je osuđen na 45 godina zatvora. Po završetku drugostupanjskog (žalbenog) postupka 2004. izrečena mu je konačna kazna od devet godina zatvora (Žalbeno vijeće je odbacilo 16 od 19 točaka optužnice), a on je sam oslobođen 2. 8. 2004. jer je već izdržao više od 90% kazne u pritvoru. Pravomoćno je osuđen za nečovječno postupanje i okrutno postupanje jer je "od siječnja 1993. do travnja 1993., zajedno s pripadnicima HVO-a, planirao, poticao, naređivao ili na druge načine pomagao i podržavao planiranje, pripremanje ili sam čin korištenja civila Bošnjaka kao živih štitova s ciljem sprečavanja Armije BiH da puca po položajima HVO-a ili s ciljem prisiljavanja bosanskih boraca da se predaju" te zbog toga jer je "izvrgnuo Bošnjake zatočene u pritvorskim objektima HVO-a premlaćivanju, fizičkom i psihološkom zlostavljanju, zastrašivanju, nečovječnom postupanju, uključujući njihovo zatvaranje u pretijesne i pretrpane prostorije te uskraćivanje dovoljne količine hrane i vode. Zatočenici su također prisiljavani na kopanje rovova u općinama Kiseljak, Vitez i Busovača".

Jedan od faktora koji je najviše utjecao na drastično smanjenje kazne je oslobađanje Blaškića od odgovornosti za masakr u Ahmićima. Vijeće je zaključilo da on nije planirao, niti naredio ubijanje bošnjačkih civila u tom selu, da nije imao djelotvornu kontrolu nad jedinicama Jokeri i Vojnom policijom, koje su provele taj napad, te da je nakon zločina naredio istragu. Stoga je Blaškić oslobođen individualne i zapovjedne odgovornosti za taj zločin. Greške su ispravljene zahvaljujući novim dokazima koji nisu bili dostupni sudu tokom sudjenja Blaškiću, zbog "zakašnjelog otvaranja arhiva Republike Hrvatske, tek nakon smrti predsjednika Tudjmana."

## Izvori

## Vanjske veze

* Sažetak presude MKSJ