Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Svileni mravojed

| Svileni mravojed
 |
| --- |
|  |
| Svileni mravojed
 |
| Status zaštite
 |
|
Status zaštite: **Niska zabrinutost** (IUCN 3.1)
 |
| Naučna klasifikacija
 |
| Carstvo:
 | Animalia  |
| Koljeno:
 | Chordata  |
| Potkoljeno:
 | Vertebrata  |
| Razred:
 | Mammalia  |
| Red:
 | Pilosa  |
| Porodica:
 | Cyclopedidae  |
| Rod:
 | Cyclopes  |
| Vrsta:
 | C. didactylus  |
| Dvojni naziv
 |
| Cyclopes didactylus (Linnaeus, 1758.) |
|  |

**Svileni mravojed** ili **dvoprsti mravojed** (lat. *Cyclopes didactylus*) je sisavac iz reda krezubica|. Jedina je vrsta iz porodice *Cyclopedidae*.

Svileni mravojed najmanji je živući mravojed. Ima proporcionalno kraće lice i veću lubanju od drugih vrsta mravojeda. Odrasli imaju ukupnu dužinu u rasponu od 360 do 450 mm, uključujući i rep dug 17 do 24 cm. Težina je 175 do 400 g. Krzno je gusto i meko, koje varira od sive do žućkaste boje, sa srebrnim sjajem. Mnoge podvrste imaju tamnije, često mrke pruge i svjetlije udove. Oči su crne, a stopala crvena.

Ovoj vrsti ne prijeti opasnost od izumiranja, jer ima široko rasprostranjenje i česta je vrsta.

Svileni mravojed
Areal svilenoga mravojeda obuhvaća veći broj država. Vrsta je prisutna u državama kao što su: Brazil, Meksiko, Venezuela, Kolumbija, Bolivija, Salvador, Gvajana, Surinam, Francuska Gvajana, Peru, Ekvador, Panama, Nikaragva, Kostarika, Gvatemala, Honduras, Belize te Trinidad i Tobago.

Staništa svilenoga mravojeda su šume i savane. Po visini rasprostranjenosti obitava na prostorima od razine mora do 1500 metara nadmorske visine.

Ženka obično okoti po jedno mladunče.

## Izvori
# Pluta

Pluta se najčešće upotrebljava za izradu čepova na flašama za vino
Ploča od plute namijenjena oblaganju zidova i podova
**Pluta (phellem)** je sekundarno pokrovno tkivo stabla i, ređe, korena. Nastaje deobama ćelija felogena (naziva se još i plutin kambijum). Novonastale ćelije plute podležu ubrzanoj suberinifikaciji ćelijskih zidova, usled čega su u definitivnom stanju:

* čvrsto međusobno spojene,
* mrtve i
* ispunjene vazduhom.

Pluta je nepropustna za vodu i gasove pa radi provetravanja stabla postoje otvori u pluti - *lenticele*. Kada se pluta obrazuje u dubljim slojevima stabla, onda sva tkiva koja leže ka periferiji stabla pre ili kasnije uginu, jer pluta ne dozvoljava dovod hranljivih materija. Kompleks mrtvih tkiva i plute čini *mrtvu koru*.

Pluta je cenjena kao materijal, usled čega se biljne vrste koje je proizvode u većoj količini (npr. hrast plutnjak) plantažno gaje i eksploatišu.

## Literatura

* Margarida Pi i Contallé. 2006. Laboratory head in Manuel Serra Hongos y micotoxinas en tapones de corcho. Propuesta de límites micológicos aceptables
* Cork productionArhivirano 2012-12-14 na Wayback Machine-u corkfacts.com
* Instituto de Promoción del Corcho, Extremadura Arhivirano 2016-04-08 na Wayback Machine-u iprocor.org (`es`)
* Analysis of the life cycle of Cork, Aluminium and Plastic Wine Closures
* Henley, Paul, *BBC.com* (September 18, 2008). "Urging vintners to put a cork in it".
* PricewaterhouseCoopers/ECOBILAN (October 2008). Analysis of the life cycle of Cork, Aluminium and Plastic Wine Closures
* Cork - Forest in a Bottle. 2008.

## Vanjske veze

* Cork Quality Council
* Book review: To cork or not to cork
* New Zealand Screwcap Wine Seal Initiative Arhivirano 2021-03-05 na Wayback Machine-u
* Material Properties Data: Cork
# Klif

Klifovi Mohera, primer litica u Irskoj
**Klif** (engleski: *cliff*), naziv je za strmu abrazijsku padinu nastalu prilikom razaranja visoke osnovne obale pod uticajem valova. Nastanak klifa iniciran je abrazijom, dok po mehanizmu procesa pripada koluvijalnom procesu. Vremenom se povlači na račun mora i tako povećava širinu abrazijske obalske terase, koja leži u njegovom podnožju.

Visina i nagib klifa zavise od inicijalnog reljefa, litološkog sastava i sklopa obale. Klifovi često dostižu visine i hektometarskog reda veličina, a njihov nagib može biti skoro vertikalan. U slučaju niskih, zaravnjenih obala, koje su izgrađene od mekih i rastresitih stijena, klif je gotovo neprimjetan u reljefu.

## Literatura

* Marković M., Pavlović R., Čupković T. 2003. *Geomorfologija*. Beograd: Zavod za udžbenike i nastavna sredstva
* Mastilo, Natalija (2005): *Rečnik savremene srpske geografske terminologije*, Geografski fakultet

## Vanjske veze

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak o temi: **Klif** |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala o temi: **Klifovi** |
# Van der Waalsova veza

**Van der Valsova veza** je slaba interakcija između momenta električnih dipola atoma ili molekula; tipične energije su 0.1 eV ili manje. Vezivanje molekula vode u tečnom i čvrstom stanju je delimično rezultat ove dipol-dipol interakcije.

Nijedan atom nema nepromenljivi dipolni moment, kao ni mnogi molekuli. Ipak, variranje raspodele naelektrisanja može dovesti do variranja momenata dipola; a to može izazvati dipolne momente u susednim strukturama. Sve ukupno, rezultujuća dipol-dipol interakcija je privlačna, proizvodeći slabu vezanost atoma ili molekula. Interakcija usled potencijalne energije veoma brzo opada sa rastojanjem među molekulima, obično kao 1/r6. Pretvaranje u tečnosti ili u čvrsto stanje kod inertnih gasova i molekula kao H2, O2 i N2 se dešava zbog Van der Valsovih interakcija i dejstva dipola. Nije potrebno puno termalne energije da se ove slabe veze raskinu, tako da uglavnom takve supstance postoje u tečnosti i u čvrstom stanju pri veoma niskim temperaturama.

Ime veze nazvano je po holandskom fizičaru i matematičaru Johanesu van der Valsu.

## Reference

## Literatura

* Iver Brevik, V. N. Marachevsky, Kimball A. Milton, *Identity of the Van der Waals Force and the Casimir Effect and the Irrelevance of these Phenomena to Sonoluminescence*, hep-th/9901011
* I. D. Dzyaloshinskii, E. M. Lifshitz, and L. P. Pitaevskii, *Usp. Fiz. Nauk* **73**, 381 (1961)
	+ English translation: *Soviet Phys. Usp.* **4**, 153 (1961)
* L. D. Landau and E. M. Lifshitz, Electrodynamics of Continuous Media, Pergamon, Oxford, 1960, pp. 368–376.
* Dieter Langbein, "*Langbein, Dieter Theory of Van der Waals Attraction, (Springer-Verlag New York Heidelberg 1974)*"
* Mark Lefers, "*Van der Waals dispersion force Arhivirano 2010-08-29 na Wayback Machine-u*". Holmgren Lab.
* E. M. Lifshitz, *Zh. Eksp. Teor. Fiz.* **29**, 894 (1955)
	+ English translation: *Soviet Phys. JETP* **2**, 73 (1956)
* Western Oregon University's "*London force Arhivirano 2018-10-18 na Wayback Machine-u*". Intermolecular Forces. (animation)
* J. Lyklema, Fundamentals of Interface and Colloid Science, page 4.43
* Israelachvili J., *Intermolecular and Surface Forces*, Academic Press (1985–2004), ISBN 0-12-375181-0
* Sears, Francis Weston; Young, Hugh D.; Freedman, Roger A.; Ford, A. G. (2004). *Sears and Zemansky's university physics with modern physics* (11th Edition izd.). San Francisco: Pearson Addison Wesley.

## Vanjske veze

* Senese, Fred (1999). „What are van der Waals forces?”. Frostburg State University. Arhivirano iz originala na datum 2000-04-25. Pristupljeno March 2010.  An introductory description of the van der Waals force (as a sum of attractive components only)
* Robert Full: Learning from the gecko's tail. Arhivirano 2011-10-26 na Wayback Machine-u TED Talk on biomimicry, including applications of Van der Waals force.
# Veverica

| Veverica
 |
| --- |
|  |
| Naučna klasifikacija
 |
| Carstvo:
 | Animalia  |
| Koljeno:
 | Chordata  |
| Razred:
 | Mammalia  |
| Red:
 | Rodentia  |
| Podred:
 | Sciuromorpha  |
| Porodica:
 | Sciuridae  |
| Potporodica:
 | Sciurinae  |
| Tribus:
 | Sciurini  |
| Rod:
 | Sciurus  |

**Veverica** (latinski: *Sciurus*) je rod glodara iz istoimene porodice (Sciuridae).

## Karakteristike

Duga je oko 45 cm, zajedno sa repom, a teška 300-400 grama. Ima prekrasan rep, dug i obrastao dugačkom, gustom dlakom. Služi joj kao kormilo kad skače kroz vazduh, kao i za održavanje ravnoteže dok juri po granama drveća. Ima vrlo snažne sekutiće, koji joj neprekidno rastu tako da je, da bi ih istrošila, prisiljena da glođe i gricka po ceo dan. Dugo se zadržavaju na drveću pa su im udovi prilagođeni penjanju. Na šapama ima pet prstiju, razmeštenih kao prsti na našoj šaci i može lako da hvata predmete i da se hvata za razna uporišta. Pomoću dugačkih, šiljatih kandži vešto se penje po deblima i granama drveća i strmoglavce spušta. Dugačke zadnje šape joj služe za skokove od nekoliko metara. Njeno krzno je lepe crvenkasto smeđe boje a bele s trbušne strane. Nekima je leti krzno tamno poput uglja. Zimi postaje sivo. Na uspravnim ušima imaju pramenčić dlaka. Veverice su živahne dnevne životinjice dobrog sluha, vida i njuha. Prave gnezda i skloništa u koja sakupljaju hranu za zimski period.

## Stanište

Veverica živi u listopadnim šumama, na hrastu, boru, jeli i bukvi, u senovitim i vlažnim šumama. Rasprostranjene su u čitavoj Evropi, Aziji i Americi, nema ih samo u Australiji i na Madagaskaru. Kad nastupi zima povlači se u gnezdo koje je okruglo i izgleda kao velika lopta. Najraširenija je **crvena veverica** (latinski: *Sciurus vulgaris*).

## Hrana

Veverice se hrane semenkama, plodovima, gusenicama, sasvim mladim pticama i jajima, čak i strvinama, a glođu i koru drveća, pa mogu biti i štetne. Ipak najviše voli žir, lešnike i orahe. Dok jede, obično sedi na zadnjim šapicama, sa repom savijenim duž leđa. Zalogaje prinosi ustima prednjim šapama, zubićima pregrize koru i onda prstima vadi sadržaj. Veoma je radoznala i nema kutka u šumi koji neće istražiti. Po ceo dan traga za žirevima koje skuplja i sakriva u duplje drveta koje joj služi kao ostava. Zimi odlazi u ostavu i jede hranu koju je spremila.

## Razmnožavanje

Ženka se koti leti dva puta i okoti od 3 do 7 mladih. Kad se okote , male veverice su slepe, gole i slabašne. U toplini gnezda i pod velikom pažnjom majke, počinju se razvijati, dobijati krzno, i šapice im postaju čvršće. Kad navrše mesec dana prestaju da sisaju majčino mleko i počinju da se hrane voćem i semenkama kao odrasle. Tada ih majka izvodi iz gnezda za prve poduke. Ubrzo nauče da se penju po stablima i da održavaju ravnotežu repom. Posle nekoliko meseci savladaju sve veštine, napuštaju majku i počinju samostalan život.

## Zanimljivost

Veverice ne mogu da obole od besnila, niti mogu biti prenosioci ove bolesti.

## Reference

## Vanjske veze
# Dužina od njuške do otvora

Mjerenje dužine od njuške do kloake kod ženke žabe
**Dužina od njuške do otvora** (en. snout–vent length, **SVL**) je morfometrijska mjera koja se uzima u herpetologiji od vrha njuške do najstražnjeg otvora kloakalnog proreza (otvora). To je najčešće mjerenje koje se uzima u herpetologiji i koristi se za sve vodozemce, lepidosaure i krokodile (za kornjače se umjesto toga koriste dužina karapaksa (CL) i plastralna dužina (PL). SVL se razlikuje ovisno o tome da li se životinja bori ili je opuštena (ako je živa), ili o raznim drugim faktorima ako se radi o sačuvanom primjerku. Za fosile se mora koristiti osteološki korelat kao što je prekaudalna dužina. U kombinaciji s težinom i tjelesnim stanjem, SVL može pomoći u određivanju starosti i spola.

## Prednosti

Budući da repovi često nedostaju ili su sasvim odsutni, posebno kod mladih jedinki, SVL se smatra manje varijabilnom i promjenljivom dužinom od ukupne dužine. Čak i kod krokodila, vrhovi repa mogu nedostajati.

## Metode

Mjerenja se mogu izvršiti pomoću kalipera s brojčanikom ili digitalnih kalipera.

Različiti uređaji se koriste za pozicioniranje životinje tokom mjerenja, kao što su cijev za zmiju, "Mander Masher", ili "štap za daždevnjake".

## Reference

## Daljnje čitanje

* Jessica L. Deichmann; William E. Duellman; G. Bruce Williamson (June 2008). „Predicting Biomass from Snout–Vent Length in New World Frogs”. *Journal of Herpetology* **42** (2): 238–245. DOI:10.1670/07-0731.1. JSTOR 40060507.
* Richard W. Blob (August 1998). „Evaluation of Vent Position from Lizard Skeletons for Estimation of Snout–Vent Length and Body Mass”. *Copeia* **1998** (3): 792–801. DOI:10.2307/1447817. JSTOR 1447817.
* Allen E. Greer; Lisa Wadsworth (September 2003). „Body Shape in Skinks: The Relationship between Relative Hind Limb Length and Relative Snout–Vent Length”. *Journal of Herpetology* **37** (3): 554–559. DOI:10.1670/138-02N. JSTOR 1566062.
# Letna kožica

Dermoptera, crtež iz knjige Brehmove knjige Brehmov život životinja iz 1883.
Patagium kod leteće veverice
**Letna kožica** ili patagium je naziv za kožnu tvorbu koja služi kao noseća površina (s potpornom konstrukcijom ili bez nje) koja se razvila kod kralježnjaka. Za aktivno letenje razvila se samo kod šišmiša, a kod drugih vrsta služi samo za pasivno "jedrenje" ili usporavanje pada poput padobrana, za produženi skok, "jedrenje" s jednog na drugo stablo ili sa stabla na tlo, što životinje često potpomažu lepršavim pokretima ekstremiteta. Pri tome, oni nisu u stanju određivati smjer, pravac niti trajanje svog "leta", odnosno "klizanja". Struktura od koje su građene letne kožice kao i njihov položaj u odnosu na tijelo su od vrste do vrste sasvim različite.

## Sisavci

Sisavci mogu imati letnu kožicu razvijenu na četiri različita mjesta:

1. Propatagium se nalazi između vrata i prednjih udova
2. Plagiopatagium se pruža uzduž tijela, između prednjih i stražnjih udova
3. Uropatagium je između repa i stražnjih udova
4. Šišmiši ili netopiri imaju s obje strane tijela letnu kožicu proraštenu mišićnim tkivom, živcima i krvnim sudovima a kao podrška kožici služe produžene kosti šake, prstiju (osim palca), kao i podlaktice i nadlaktice.

Kožuškari (*Dermoptera*): *Pro-*, *Plagio-* i *Uropatagium*

Kližuće vjeverice ili "leteće vjeverice" (*Pteromyinae*): Plagiopatagium; Pro- i Uropatagium vrlo su malene

Bodljorepe vjeverice (*Anomaluridae*): Plagio- i Uropatagium

Leteći penjaši (*Petauridae*) (tobolčari): imaju dlakavu letnu kožicu između prednjih i zadnjih nogu (*Plagiopatagium*)

## Gmazovi

Leteći zmaj (*Draco volans*, *Draco spilontus*): ovaj gušter ima postrane kožice koje napinje uz pomoć produženih rebara, a kad miruje, priljubljeni su uz tijelo. Spljošteno tijelo povećava mu aerodinamičnost, dok mu rep služi kao kormilo. Na taj način može "jedriti" do osam metara.

## Ribe koštunjače

Poletuše (*Exocoetidae*): Kratkim, brzim udarcima donjeg dijela produžene repne peraje izbacuju se iz vode i jedre velikim, krilastim prednjim perajama najčešće 1 metar, a u povoljnim uvjetima i do 10 metara iznad vode. Još prije 200 milijuna godina živjeli su u tetisu, ranom oceanu na području današnjeg Sredozemlja i Alpa prvi predstavnici letećih riba. Kod fosilnih nalaza dobro se razaznaju snažno raširene prsne peraje kao i produžen donji dio repne peraje.

## Vodozemci

Indonezijska leteća žaba (*Rhacophorus*): Prsti prednjih kao i zadnjih nogu su izraženo povezani kožicom. Potpuno ispruženi, oni omogućuju žabi da manje-više usmjereno "jedri" kamo namjerava.

## Literatura

* Pennycuick CJP (2009) Modelling the flying bird. Academic Press
* Raikow RJ (1985) Locomotor system. In King AS, McLelland J (eds) Form and function in birds Vol 3. Academic Press.
# Karbon (period)

**Karbonifer** ili **Karbon** je geološki period paleozoika, koji je počeo krajem devona prije 340 miliona godina i završio s početkom perma prije približno 280 miliona godina.

Flora u periodu karbona
## Paleogeografija karbona

Doba karbona je važno kako za geologiju tako i za ekonomiju na Zemlji. U tom geološkom periodu je zemaljska kora bila prilično nemirna, što je dovelo do geografskih promjena. U Evropi je stvoren veliki planinski lanac, koji se prostirao iz Irske i Engleske preko Normandije i Bretanje do centralne Francuske i dalje prema Belgiji, Njemačkoj i Češkoj prema Poljskoj. Istovremeno su se gibali i Rodopi i Ural. U podnožju novog gorja , koje se uzdizalo iz mora, su nastale velike močvare, koje je stalno popavljalo more s naslagama gline i pijeska i tako omogućilo povoljne uvjete za stvaranje ugljena. Orogenezu je omogućavalo i snažno vulkansko djelovanje. Značajne naslage iz tog doba su glinasti škriljevci, lapori, konglomerati, pješčenjaci te većina ugljena -Karbon-a, prema kome je taj period dobio ime.

## Galerija

* *Meganeura*, veliki kukac iz kasnog karbona
* Veliki *Pulmonoscopius* iz kasnog karbona dostizao je dužinu od 70 cm
* Neobični morski pas *Stethacanthus* nastanjivao je mora u ranom karbonu
* Primitivni tetrapod, *Pederpes*
* Prvi sauropsid, *Hylonomus*
* Prvi diapsid, *Petrolacosaurus*
* *Archaeothyris*, vrlo rani sinapsid

## Vanjske veze

* Karta kopna i mora Tetis u karbonu: [1]
* „Geologic Time Scale 2004”. International Commission on Stratigraphy (ICS). Pristupljeno September 19.

| Karbonski period
 |
| --- |
| Misisipij
 | Pensilvanij
 |
| Donji
 | Srednji
 | Gornji
 | Donji
 | Srednji
 | Gornji
 |
| Turne
 | Vize
 | Serpukov
 | Baškir
 | Moskovij
 | Kasimov
 | Gžel
 |

| Paleozoička era
 |
| --- |
| Kambrij
 | Ordovicij
 | Silur
 | Devon
 | Karbon
 | Perm
 |
# Pennsylvanij

**Pennsylvanij** je epoha karbonskog perioda koji je trajao od oko otprilike prije 325 Ma do 286 Ma (miliona godina). Kao i kod svih ostalih geoloških perioda, naslage stijena koje definiraju period su dobro identificirane, ali točand datum početka i kraja variraju za nekoliko miliona godina. Pennsylvanij je ime dobio po državi Pennsylvania gdje su nađene stijene iz tog period.

U Sjevernoj Americi, gdje se rane karbonske naslage uglavnom sastoje od morskog vapnenca, smatra se punim geološkim periodom između mississippija i permija. U Evropi, mississippij i pennsylvanij predstavljaju kontinuirani niz kontinentalnih naslaga koje se nazivaju karbonskim periodom.

## Vanjske veze

*

Provides a picture of the world from this time period.

*

Information on stratigraphies, localities, tectonics, and life.

*  Arhivirano 2005-03-05 na Wayback Machine-u

| Karbonski period
 |
| --- |
| Misisipij
 | Pensilvanij
 |
| Donji
 | Srednji
 | Gornji
 | Donji
 | Srednji
 | Gornji
 |
| Turne
 | Vize
 | Serpukov
 | Baškir
 | Moskovij
 | Kasimov
 | Gžel
 |
# Loping

**Lopingij** je treća od tri epohe permija. Predstavlja posljednju epohu paleozoik. Lopingu je prethodio guadalupij a slijedio ga je rani trijas.

Ime je uveo Amadeus William Grabau godine 1931. po naselju Leping u kineskoj provinciji Jiangxi. Sastoji se od dva stratigrafija/doba. Ranije je Wuchiapingij a kasniji cvhanghsingij.

## Izvori

| Permski period
 |
| --- |
| Cisural
 | Gvadalupij
 | Loping
 |
| Aselij
 | Sakmar
 | Roadij
 | Vordij
 | Vukjapingij
 |
| Artinsk
 | Kungur
 | Kapitan
 | Čangsingij
 |
# Mutualizam

Prijenos polena je klasični primjer mutualizma
**Mutualizam** je interaktivnost dvije ili više različitih vrsta od kojih svi imaju korist. Mutualizam se često pojmovno miješa s pojmom simbioze. Iako se mutualizmu povijesno posvećivalo puno manje pažnje nego drugim oblicima interaktivnosti, kao odnosu između grabežljivaca i lovine ili biljoždera i biljki, to je vrlo važan element ekologije.

## Oblici

* Doživotna interakcija uključuje blizak fizički i biokemijski kontakt (poznat kao simbioza).
* Kraća, ne-simbiotska interakcija, kao između cvijeta i oprašivača.
* Dobrovoljni, neobavezan odnos kao na primjer između čovjeka i kućnih ljubimaca, neobavezni mutualizam za čovjeka, a, ovisno o vrsti životinje, za nju može biti obavezan ili neobavezan mutualizam.

## Izvori

#### Posebno

#### Općenito

* Breton, Lorraine M., and John F. Addicott. 1992. Density-Dependent Mutualism in an Aphid-Ant Interaction. Ecology, Vol. 73, No. 6, pp. 2175-2180.
* Bronstein, JL. 1994. Our current understand of mutualism. Quarterly Review of Biology 69 (1): 31-51 MAR 1994
* Bronstein JL, 2001. The exploitation of mutualisms. Ecology Letters 4 (3): 277-287
* Bronstein JL, 2001. The costs of mutualism. American Zoologist 41 (4): 825-839 S
* Bronstein JL, Alarcon R, Geber M. 2006. The evolution of plant-insect mutualisms. New Phytologist 172 (3): 412-428
# Kleka

| Kleka
 |
| --- |
|  |
| {{{slika\_opis}}}
 |
| Naučna klasifikacija
 |
| Carstvo:
 | Plantae  |
| Divizija:
 | Pinophyta  |
| Razred:
 | Pinopsida  |
| Red:
 | Pinales  |
| Porodica:
 | Cupressaceae  |
| Rod:
 | Juniperus  |

**Kleka** (latinski: *Juniperus*) je rod četinarskih biljaka iz porodice čempresa (Cupressaceae). U zavisnosti od taksonomske tačke gledišta, postoje između 50-67 vrsta kleke. Široko je rasprostranjena na celoj severnoj polulopti, od Arktika, južno do tropske Afrike, odnosno planina Centralne Amerike.

## Kleka (*Juniperus communis*)

*
*
*
*
*

## Literatura

* Adams, Robert Martin (2004). *Junipers of the world: the genus Juniperus*. Trafford.
* Farjon, Aljos (2001). *World Checklist and Bibliography of Conifers*. Kew: Royal Botanic Gardens.
* Alios Farjon (2005). *Monograph of Cupressaceae and Sciadopitys*. Royal Botanic Gardens,Kew.

## Vanjske veze

* Kleka u svetu
* Gimnosperm baza podataka - Kleka
* Arboretum de Villardebelle
# Spužve

| Spužve Vremenski raspon: Ediakaran–Holocen
PreЄ

Є
O
S
D
C
P
T
J
K
Pg
N
 |
| --- |
|  |
| Naučna klasifikacija
 |
| Domena:
 | Eukarioti  |
| Carstvo:
 | Životinje  |
| Koljeno:
 | **Porifera** Grant, 1836 |
| Klase
 |
| * Calcarea
* Demospongiae
* Hexactinellida
* Homoscleromorpha
* †Archaeocyatha
* †"Heteractinida" (parafiletična)
* †Stromatoporoidea
 |
| Sinonimi
 |
|

Parazoa/Ahistozoa (*sans* Placozoa)

 |

**Sunđeri** ili **spužve** su životinje iz odeljka Spongia. Uglavnom su morske, sesilne vrste sa izuzetkom jedne slatkovodne familije. Najčešće su kolonijalni i asimetrični organizmi.

Telo sunđera se sastoji od telesnog zida koji sadrži mnogobrojne otvore - pore (otuda naziv Porifera) i zatvara unutrašnju duplju nazvanu spongocel. Voda ulazi kroz mnogobrojne pore u spongocel, a izlazi kroz otvor oskulum. Telesni zid je izgrađen od dva sloja - spoljašnjeg ektoderma i unutrašnjeg endoderma, između kojih se nalazi sloj nećelijske mezogleje. Endoderm oblaže spongocel i sadrži ćelije hoanocite (ćelije sa bičevima), koje se još nazivaju i ćelije sa ogrlicom. Hoanocite zahvataju čestice hrane, dospele vodom, a zatim one prelaze u ameboidne ćelije gde se vare. Ameboidne ćelije se nalaze u mezogleji i, osim što vare hranu, one mogu da obrazuju skelet, da daju boju sunđeru tako što se ispunjavaju pigmentom ili da obrazuju polne ćelije.

Razlikuju se tri osnovna tipa sunđera askon, sikon i leukon. Askon je najprostiji tip kod koga hoanocite oblažu ceo spongocel. Razrastanjem mezogleje dolazi do obrazovanja kanala (kod sikon tipa) odnosno komora (leukon tip) u kojima su sada smeštene hoanocite.

Razmnožavanje sunđeta vrši se na dva načina - bespolno i polno. Bespolno se razmnožavaju pupljenjem i fragmentacijom (otkidanjem delova tela). Pri pupljenju se obrazuju unutrašnji pupoljci - gemule, koje se obrazuju kada nastupe nepovoljni uslovi (zima), padaju na dno gde miruju do proleća kada se iz njih razvija nova jedinka. Polno razmnožavanje se vrši obrazovanjem spermatozoida i jajnih ćelija u istoj jedinki (hermafroditi). Oplođenje se vrši između dve jedinke.

Krvni, respiratorni i ekskretorni sistem ne postoje. Respiracija i ekskrecija se obavljaju preko cele površine tela. Skelet sunđera sastoji se ili od mineralnih materija u vidu iglica (spikula) ili je izgrađen od organske materije spongina.

## Klasifikacija sunđera

Klasifikacija sunđera izvršena je prema građi skeleta na tri klase:

* Calcarea, sitni morski sunđeri, čiji je skelet od Ca-karbonata;
* Hexactinellida - skelet od Si-dioksida;
* Demospongia - skelet od spongina

## Vanjske veze

* Bioscolos Arhivirano 2005-12-31 na Wayback Machine-u
* BioNet Skola