# Gonzalo Fernández de Oviedo

| Gonzalo Fernández de Oviedo |
| --- |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | Gonzalo Fernández de Oviedo y Valdés kolovoz 1478.  Madrid, Španjolska (tada  Kraljevina Kastilja) |
| Smrt | 1557.  Valladolid, Španjolska (tada  Habsburška Španjolska) |
| Supružnik | Margarite de Vergara Isabel de Aguilar |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | pisac, historičar, vojnik |
| Opus |
| Književni pravac | Španjolsko zlatno doba |
| Književne vrste | roman, kronika |
| Jezik | španjolski jezik |
| Znamenita djela |
| * *Historia general y natural de las Indias* (kronika, 1526. – 1557.)
 |

**Gonzalo Fernández de Oviedo y Valdés** (Madrid, kolovoz 1478. – Valladolid, 1557.), španjolski vojnik, historičar, pisac, botaničar i kolonizator. Oviedo je sudjelovao u španjolskoj kolonizaciji Zapadnih Indija, stigavši na to područje nekoliko godina nakon što je Kristofor Kolumbo 1492. godine postao prvi Europljanin na tom području.

Svoja iskustva tokom kolonizacije zapisao je u djelu *La Natural hystoria de las Indias* (srpskohrvatski: *Prirodna historija Indija*) iz 1526. godine, a koje je 1535. godine dobilo prošireno izdanje naslova *Historia general de las Indias* (srpskohrvatski: *Opća historija Indija*); oba su izdanja zajednički tiskana pod naslovom *Historia general y natural de las Indias* (srpskohrvatski: *Opća i prirodna historija Indija*) tri stoljeća nakon njegove smrti. Dio izvornog teksta bio je iznimno popularan u Europi u XVI. vijeku te je osim na španjolskom bio dostupan i na engleskom, francuskom i talijanskom jeziku. Djelo je Europljane upoznalo s visećom mrežom, ananasom i duhanom, a sadržavalo je i iznimno utjecajne prikaze domorodačkog stanovništva te regije.

## Biografija

Oviedo je rođen u Madridu u obitelji asturijskog porijekla te je obrazovan na dvoru Fernanda II. i Isabel I. Od otprilike njegove četrnaeste godine pa sve do njegove smrti 1497. godine, Oviedo je bio paž kraljevskom sinu, princu Juanu. Nakon toga je tri godine boravio u Italiji, a po povratku je postao službenik na kastiljskom dvoru. Prva supruga, Margarite de Vergara, umrla je pri porodu, dok je njegova druga supruga, Isabel de Aguilar, umrla nedugo nakon što se s njihovom brojnom zajedničkom djecom pridružuila Oviedu u Amerikama.

Godine 1514. imenovan je nadzornikom za taljenje zlata u Santu Domingu, a po povratku kući 1523. godine imenovan je kroničarem Zapadnih Indija. Prije svoje smrti u Valladolidu 1557. godine, Oviedo je još pet puta posjetio Amerike. U jednom je periodu bio upravitelj utvrde Ozama u u Santu Domingu, gdje se danas nalazi njegova velika statua, dar španjolskog kralja Dominikanskoj Republici.

## Opus

Oviedova ilustracija ananasa iz djela *Historia general y natural de las Indias*. Ovo se smatra prvom ilustracijom ananasa u Europi.
Oviedovo prvo djelo bila je viteška romanca naslova *Libro del muy esforzado e invencible caballero Don Claribalte* (srpskohrvatski: *Knjiga o jako ambicioznom i nepobjedivom vitezu Donu Claribalteu*), a izdao ju je ugledni valencijski tiskar Juan Viñao 1519. godine. U predgovoru, Oviedo posvećuje djelo Fernandu, vojvodi od Calabrije te navodi da je ideja za priču nastala dok je boravio u Santu Domingu, gdje je djelo i napisano. Ako je ta činjenica točna, ovo bi moglo biti prvo djelo španjolske književnosti nastalo u Novom svijetu. Do kraja života napisao je još dva veća djela, ali koja su u cijelosti tiskana tek tri stoljeća nakon njegove smrti. Prvo je *La historia general y natural de las Indias*, a drugo je zbirka poučnih anegdota u kojima Oviedo prezentira priče iz života tadašnjeg španjolskog plemstva naslova *Las Quinquagenas de la nobleza de España*, a koje je premijerno tiskana tek 1880. godine u Madridu; urednik izdanja bio je Vicente de la Fuente.

### *Historia general y natural de las Indias*

Oviedovo kapitalno djelo, *Historia general y natural de las Indias* (srpskohrvatski: *Opća i prirodna historija Indija*), započeo je s manjim djelom *La Natural hystoria de las Indias* (srpskohrvatski: *Prirodna historija Indija*), premijerno tiskanim 15. veljače 1526. godine u Toledu; Talijanska verzija pojavila se u Veneciji 1534. godie, dok su se francuska i engleska izdanja pojavila 1545., odnosno 1555. godine; drugo španjolsko izdanje pojavilo se tek 1749. godine. Ovo kratko djelo na 108 stranica imalo je jako malo ilustracija, međutim sadržavalo je ilustraciju viseće mreže.

Prvi tom većeg djela naslova *Historia general y natural de las Indias* (srpskohrvatski: *Opća i prirodna historija Indija*) tiskan je 1535. u Sevilli, a Oviedo je imao nacrte za još dva dodatna toma. Na njima je, kao i na dopunama prvog toma, radio i u Santu Domingu i u Španjolskoj sve do svoje smrti 1557. godine. Ta je godine Fernández de Cordoba u Valladolidu tiskao cjeloviti revidirani prvi tom te dvije trećine nedovršenog drugog toma. Ostatak teksta, ipak, nije dovršen zbog Oviedove smrti. Izvorni rukopis izvorno je čuvan u samostanu Monserrate, a kasnije i u Kraljevskoj historijskoj akademiji; José Amador de los Ríos je koristio "preživjele" dijelove teksta prilikom pripreme za izdanje iz 1851. godine, međutim dobar dio izvornog rukopisa nestao je tokom godina, pri čemu su okolnosti nestanka nepoznate. Zna se da je dio prodan u Londonu, ali za većinu su okolnosti nestanka upitne.

Iako je stil djela difuzan, *Historia general y natural de las Indias* donosi veliku količinu informacija iz prve ruke. Bartolomé de las Casas, Oviedov suvremenik i kolega kroničar španjolske kolonizacije Zapadnih Indija, opisao je Ovieda kao "jednog od najvećih tiranina, lopova i razarača Indija, čija *Povijest* sadrži gotovo jednak broj laži koliko i stranica". No, zahvaljujući *Povijesti*, Europljani su se prvi puta upoznali s visećom mrežom, duhanom, roštiljom i ananasom, kao i drugim stvarima koje su bile uobičajene u Amerikama; smatra se kako je Oviedo autor prve ilustracije ananasa u Europi.

Djelo je posebno zanimljivo i zoolozima jer sadrži brojne opise i ilustracije tamošnjih vrsta, dio kojih je izumro u periodu između Oviedovog boravka tamo i pojave moderne sistematike. Prema Oviedu, izuzev štakora i miševa (za koje je Oviedo krivo vjerovao da su tamo inače živjele, dok su ih zapravo slučajno donijeli Europljani), jedine kopnene životinje na tom području bile su *hutia*, *quemi*, *mohuy*, *cori* i tzv. "nijemi pas".

## Bilješke

## Reference

## Literatura

* Arocena, Luis A. (1989). „Gonzalo Fernández de Oviedo y Valdés”. *Latin American Writers, vol. 1*. New York: Scribner. pp. 10–15.
* Carrillo, Jesús (2002). „The "Historia General y Natural de las Indias" by Gonzalo Fernández de Oviedo”. *Huntington Library Quarterly* **65** (3/4): 321–344. ISSN 0018-7895. JSTOR 3817978.
* Meyers, Kathleen Ann (2007). „Gonzalo, Fernández de Oviedo”. *The Oxford Companion to World Exploration*. Oxford University Press.
* Pérez de Tudela y Bueso, Juan. „Gonzalo Fernández de Oviedo y Valdés” (Spanish). Real Academia de la Historia.
* Turner, Daymond (1985). „Forgotten Treasure from the Indies: The Illustrations and Drawings of Fernández de Oviedo”. *Huntington Library Quarterly* **48** (1): 1–46. DOI:10.2307/3817095. ISSN 0018-7895. JSTOR 3817095.