# Mađarizam

**Mađarizmi** ili **Hungarizmi** su usvojenice sa mađarskoga jezika odnosno one riječi koje su kroz stoljeća ušle u govor i pismo srpskohrvatskog jezika.

## Historijska pozadina

Mađarski jezik i srpskohrvatski jezik dodiruju se već gotovo tisuću godina, odnosno od dolaska Mađara u Panoniju, gdje su Slaveni već dva stoljeća trajno boravili (v. dolazak Slavena). Nastankom velike Ugarske pod Arpadovićima kraljevstvo se širilo prema jugu, osobito pod kraljem Stjepanom, kraljem Ladislavom i kraljem Kolomanom, između 11. i 12. stoljeća. Uz promjenjive historijske okolnosti, ugarsko kraljevstvo ponovno je u potpunosti zavladalo južnom Panonijom za vladavine Ludvika Anžuvinca te potom Matije Korvina. Nakon 1526. godine Ugarsko Kraljevstvo slomilo se pod Turcima, no počevši od 1686. Panoniju postupno ponovno osvajaju Austrijanci. Oni potom između 1718. i 1739. uspostavljaju Temišvarski Banat, Kraljevinu Srbiju i Vojnu krajinu. Od Revolucije 1848. Ugarska zauzima središnje mjesto u europskom romantično-nacionalnom pokretu koji se diže protiv srednjovjekovnih carskih sila. Austro-ugarskom nagodbom iz 1867. nastaje Austro-Ugarska. Ugarska tada izrasta u vodeću silu unutar velikoga srednjoeuropskog carstva, u doba snažne industrijske preobrazbe, ali istodobno potkopavanoga snažnim iredentističkim težnjama brojnih njegovih naroda. Ako se s jedne strane Ugarska našla u sukobu s pojedinim separatističkim zahtjevima, s druge su strane kulturne razmjene unutar carstva bile iznimno brojne i vrlo intenzivne. Počevši od Prvoga svjetskog rata, putovi su se znatno razdvojili. No, brojni studenti su se školovali u Budimpešti ili u Ugarskoj, bilo na univerzitetu, na vojnoj akademiji, u sjemeništu ili u drugim gradovima mađarske Panonije, te na jugoslavenskom prostoru već se stoljećima razvijaju pogranični oblici dvojezičnosti, pa pritom imamo slovensko-mađarsku književnost ili mađarsku književnost Vojvodine (Virag, Palatinus, Kovács, Lebl, Németh, Végel).

Prema tome, brojne riječi su ušle u srpskohrvatsku baštinu. Jednako je tako istina da postoji više hrvatskih i srpskih riječi koje je mađarski jezik usvojio.

## Kvantifikacija

Iako nije lako precizno procijeniti broj mađarizama historijski prisutnih u srpskohrvatskom jeziku, on se kreće se između 100 i 300 leksema, što otprilike odgovara udjelu između 0,05% i 0,15% ukupnoga leksičkog fonda.

## Primjeri

Nekoliko primjera mađarskih posuđenica u srpskohrvatskom jeziku:

* ašov (mađarski: *ásó*) – kopača, alatka za kopanje;
* baršun (mađarski: *bársony*) – pliš;
* bitanga (mađarski: *bitang*) – propalica, skitnica, lijenčina;
* bunda (mađarski: *bunda*) – krzneni kaput;
* čardaš (mađarski: *csárdás*) – mađarac, tip narodnog plesa;
* cipela (mađarski: *cipellő, cipő*) – postola, crevlja;
* čipka (mađarski: *csipke*) – fini komad ukrasne tkanine s očicama;
* čopor (mađarski: *csoport*) – stado, rulja, jato, krdo;
* čukalj ili čuklja (mađarski: *csuklya*) – gležanj;
* đilkoš (mađarski: *gyilkos*) – nepristojan momak ili osoba, dripac;
* doboš (mađarski: *dobos*) – bubanj, telal;
* džak (mađarski: *zsák*) – vreća;
* fioka ili fijoka (mađarski: *fiók*) – ladica, škafetin;
* gulaš (mađarski: *gulyás*) – žvacet, jelo od mesa, luka i paprike;
* gumb (mađarski: *gomb*) – dugme;
* hajduk (mađarski: *hajdúk*) – razbojnik;
* husar (mađarski: *huszár*) – konjanik;
* karika (mađarski: *karika*) – sastavni dio lanca, veriga, alka, obruč, prsten;
* kecelja (mađarski: *kecela*) – dio odjeće, pregača;
* kečiga (mađarski: *kecsege, köcsöge*) – kljunara, čiga;
* kočija (mađarski: *kocsi*) – fijaker, kola;
* korov (mađarski: *koró*) – travurina;
* lopov (mađarski: *lopó*) – kradljivac, lupež, kriminalac, lupež, tat;
* mamlaz (mađarski: *mamlasz*) – spadalo, blesan, glupan;
* marva (mađarski: *marha*) – stoka, volovi za vuču;
* pajdaš (mađarski: *pajtás*) – drug, prijatelj;
* pandur (mađarski: *pandúr*) – redarstvenik, pozornik, policajac;
* paprika, paprikaš (mađarski: *paprikás*) – tip začina ili hrane;
* pasoš (mađarski: *paszus*) – putovnica;
* punđa (mađarski: *punty*) – tip ženske frizure;
* pusta (mađarski: *puszta*) – prostrana ravnica, pustara;
* roštilj (mađarski: *rostély*) – ražanj, gradele;
* sablja (mađarski: *szablya*) – mač;
* salaš (mađarski: *szállás*) – seosko imanje s gospodarskim zgradama udaljeno od grada;
* šargarepa (mađarski: *sárgarépa*) – mrkva;
* šaška (mađarski: *sáska, sáskák*) – skakavac čegrtaš;
* soba (mađarski: *szoba*) – odaja, kamara, izba, prostorija;
* šogor (mađarski: *sógor*) – šurjak;
* tabor (mađarski: *tábor*) – otvoren prostor na kojem se privremeno prebiva;
* teret (mađarski: *terhet*) – tovar, breme;
* varoš (mađarski: *város*) – manji grad, gradić, naselje;

## Povezano

* Latinizmi
* Grecizmi
* Anglicizmi
* Germanizmi
* Turcizmi (lista)
* Italijanizmi
* Francuzizmi
* Rusizmi

## Napomene

## Reference

## Literatura

* Bogović, Lidija (2024). „Tragovi mađarskoga jezika u hrvatskom”. *SlavVaria* **4** (1).
* Hadrovics, Laszlo (1985). *Ungarische Elemente im Serbokroatischen*. Budimpešta: Akadémiai Kiadó. ISBN 978-3-412-00984-7.
* Kolenić, Ljiljana (2016). „Riječi iz značenjskoga polja ribolova i života uz rijeku”. *Hrvatski dijalektološki zbornik* **20**.
* Lukač, Stjepan (2002). „Marginalije uz hrvatsko-mađarske književne odnose”. *Kolo* (Matica hrvatska) **3**.
* Mojsilović, Bojana (2012). „Mađarizmi u savremenom srpskom jeziku (leksikografsko-leksikološki aspekt)”. *Bosanskohercegovački slavistički kongres. Zbornik radova* (Sarajevo).
* Najdenova, Vjera (2018). „Thematic Clusters of Hungarian Loanwords – From the Dictionaries of Vujaklija, Klaić and Aleksić”. *Research Papers* (Plovdivski universitet Paisij Hilendarski) **56**.
* Ušumović, Neven (2021). „Zaboravljene hrvatsko-mađarske veze”. Kritika HDP. Pristupljeno 18. 3. 2026.
* Vrančić, Faust (1595). „Dictionarium quinque nobilissimarum Europae linguarum Latinae, Italicae, Germanicae, Dalmaticae et Ungaricae cum vocabulis Dalmaticis quae Ungari sibi usurparunt”. Venecija: Apud Nicolaum Morettum. , str. 56. (dno)