Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Grupa 77

Članice Grupe 77
**GRUPA 77** je organizacija zemalja u razvoju u okviru Ujedinjenih nacija. Osnovana je 15. juna 1964. godine. Danas je čini 130 zemalja. Cilj im je prvenstveno da manje razvijene zemlje ne ostanu u senci razvijenih, a naročito po pitanju ekonomije i uticaja u organima Ujedinjenih nacija.

Spisak članica:

1. Avganistan
2. Alžir
3. Angola
4. Antigva i Barbuda
5. Argentina
6. Bahami
7. Bahrein
8. Bangladeš
9. Barbados
10. Belize
11. Benin
12. Butan
13. Bolivija
14. Bosna i Hercegovina
15. Bocvana
16. Brazil
17. Brunej
18. Burkina Faso
19. Burundi
20. Kambodža
21. Kamerun
22. Zelenortska ostrva
23. Centralnoafrička Republika
24. Čad
25. Čile
26. Kina
27. Kolumbija
28. Komori
29. Demokratska Republika Kongo (Kinšasa)
30. Republika Kongo (Brazavil)
31. Kostarika
32. Obala Slonovače
33. Kuba
34. Džibuti
35. Dominika
36. Dominikanska Republika
37. Istočni Timor
38. Ekvador
39. Egipat
40. Екваторијална Гвинеја
41. Eritreja
42. Etiopija
43. Fidži
44. Gabon
45. Gambija
46. Gana
47. Grenada
48. Gvatemala
49. Gvineja
50. Gvineja Bisao
51. Gijana
52. Haiti
53. Honduras
54. Indija
55. Indonezija
56. Iran
57. Irak
58. Јамајка
59. Jordan
60. Kenija
61. Kuvajt
62. Laos
63. Liban
64. Lesoto
65. Liberija
66. Libija
67. Madagaskar
68. Malavi
69. Malezija
70. Maldivi
71. Mali
72. Maršalska Ostrva
73. Mauritanija
74. Mauricijus
75. Federalne Države Mikronezije
76. Mongolija
77. Maroko
78. Mozambik
79. Mianmar
80. Namibija
81. Nepal
82. Nikaragva
83. Niger
84. Nigerija
85. Severna Koreja
86. Oman
87. Pakistan
88. Palestina
89. Panama
90. Papua Nova Gvineja
91. Paragvaj
92. Peru
93. Filipini
94. Katar
95. Ruanda
96. Sent Kits i Nevis
97. Sveta Lucija
98. Sveti Vinsent i Grenadini
99. Salvador
100. Samoa
101. Sao Tome i Principe
102. Saudijska Arabija
103. Senegal
104. Sejšeli
105. Sijera Leone
106. Singapur
107. Solomonova Ostrva
108. Somalija
109. Južnoafrička Republika
110. Šri Lanka
111. Sudan
112. Surinam
113. Svazilend
114. Sirija
115. Tanzanija
116. Tajland
117. Togo
118. Tonga
119. Trinidad i Tobago
120. Tunis
121. Turkmenistan
122. Uganda
123. Ujedinjeni Arapski Emirati
124. Urugvaj
125. Vanuatu
126. Venezuela
127. Vijetnam
128. Jemen
129. Zambija
130. Zimbabve
# Guna Yala

| Guna Yala
 |
| --- |
| Naselje na otoku PorvenirNaselje na otoku Porvenir |
|  |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  Panama
 |
|  |
| **Vlast**  |
|  - **gradonačelnik** | Alexis Alvarado
 |
|  |
| **Površina**  |
|  - **Ukupna** | 2,358 km²
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2020.)
 |
|  - **Grad** | 47,341
 |
|  - **Gustoća** | 20.07 stan / km²
 |
|  |
| **Vremenska zona** | UTC+5 (UTC+2)
 |
| Karta
 |
| Pozicija Guna Yale u Panami Pozicija Guna Yale u Panami |

**Guna Yala** (do 1998. **San Blas**, a do 2010. **Kuna Yala**) je comarca (kotar) domorodačkih indijanaca Cuna na sjeveroistoku Paname
u kom živi 47,341 stanovnika

## Geografija

To je uski prostor zemlje na Panamskoj prevlaci duž Karipskog mora do kolumbijske granice površine 2,358 km².
Kotaru pripada i najveći dio Arhipelaga San Blas od 365 otočića i hridi, na jednom od njih nalazi se i administrativni centar je Gaigirgordub (Porvenir).

## Historija

Prije otprilike 500 godina pleme Cuna živjelo je u Regiji Darian, močvarnom kraju na granici Paname i Kolumbije. Što zbog boleština, što zbog pritiska drugih plemena koje su potiskivali Španjolski konkvistadori Cune su se preselile na sjeverozapad u Panamu.

Prvi Španjolci doplovilii su do tog kraja početkom 16. vijeka, ali ih nije previše interesirao.

Novi guverner španjolske kolonije *Castilla del Oro* Pedro Dávila, naredio je da se napusti stara kolonija Santa María Antigua na zapadnoj obali Zaljeva Urabá i podigne novi grad Tako je nastala **Acla** - 1515., koja se nalazila negdje na sredini današnje Guna Yale.
Njegovi razlozi su vjerojatno ležali u tom što je njegov rival (dojučerašnji guverner) Núñez de Balboa imao puno pristalica u Santa Maríji.

Acla je napuštena negdje oko 1532. - 35., od nje nije ostalo ništa osim epizode da je u tom gradu u januaru 1519. odrubljena Balboina glava.

Krajem 17. vijeka Škoti su pokušali osnovati koloniju, ali je gotovo svih 2,500 kolonista pomrlo od bolesti i gladi.

Čak ni u periodu 1650 .-1750 kada su Španjolci već kolonizirali mnoge susjedne krajeve, taj ih nije zanimao, pa je ostao carstvo Cuna i gusara koji su tu znali
skrivati.

Cune su svoja prva stalna naselja počeli graditi tek početkom 19. vijeka na otocima arhipelaga.

U vrijeme Velike Kolumbije čiji je satavni dio bila i Panama, - Cune su priznati kao vlasnici zemlje na kojoj su živjeli. Kad se Panama odcjepila 1903., to im je pravo oduzeto, a policija ih je počela terorizirati. To je potrajalo do 1925. kad su Cune na svom festivalu prvo napili a zatim izmasakrirali policajce.
Kad su im oni to pokušali uzvratiti umješalo se nekoliko brodova Američke ratne mornarice, koji su sprečili odmazdu.

Uz američku pomoć Cune su dobili svoju autonomnu Comarcu Guna Yalu, u kojoj samo oni mogu imati zemlju.

Cune se danas u svojim malim naseljima bave ribolovom i održivim turizmom.

## Povezano

* Cuna

## Reference

## Vanjske veze

* *The Guna Yala: An Overview* (na portalu Her Odyssey) (`en`)
# Santa María la Antigua del Darién

| Santa María la Antigua del Darién
 |
| --- |
|  Muzej na nalazištu |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Kolumbija
 |
| Pokrajina
 | Departman Chocó
 |
| Osnovan
 | 1510
 |
| Osnivač
 | Vasco Núñez de Balboa
 |
| Epoha
 | Španjolsko kolonijalno carstvo
 |
| Položaj
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
|  Santa María la Antigua del Darién |

**Santa María la Antigua del Darién** bio je prvi španjolski grad na američkom kopnu kog su osnovali Núñez de Balboa i Martín Fernández de Enciso 1510. Iako je egzistirao samo nekih petnaestak godina bio je značajan kao baza iz kog su polazili u daljnja osvajanja najznačajniji konkvistadori tog vremena; Francisco Pizarro, Sebastián de Belalcázar, Diego de Almagro, Gonzalo Fernández de Oviedo i Pedro Arias De Ávila.

Santa María je bio laboratorij za daljnja osvajanja i pokoravanja domorodačkih indijanaca i osnivanje novih kolonija.

## Karakteristike i historija

Arheološko nalazište nalazi se na sjeveru Kolumbijskog departmana Chocó, pored zapadne obale Zaljeva Urabá, na terenu Općine Unguía.

Santa María je bila izgubljena gotovo 500 godina, nakon više od 40 godina terenskih istraživanja, domaćih i inozemnih stručnjaka, talijanski antropolog Alberto Sarcina je uz pomoć kolega iz *Kolumbijskog instituta za antropologiju i historiju*, u periodu 2006.-2013. pronašao dovoljno artefakata za dokaz da se Santa Maria nalazila kod današnjeg sela Santuario u Općini Unguía.

Na svom vrhuncu to je bio grad od nekih 5,000 stanovnika, mješanog sastava - većinom Cueva indijanaca i nešto Španjolaca, mjesto sa crkvom, bolnicom, tržnicom, franjevačkim samostanom i zatvorom.

Nakon pet godina od osnivanja - 1515., kralj Fernando II od Aragona, smatrajući da bi Santa María mogla postati stabilan grad i odskočna daska za daljnju invaziju izdao je kapitulacije (dekret) kojima je uređena jurisdikcija tog grada-kolonije. Pored tog postavio je Pedra Ariasa De Ávilu, (zvanog Pedrarias) za novog guvernera kolonije *Castilla del Oro* i otpremio na put sa 2,000 novih kolonista.

Nakon dolaska sve je pošlo po zlu, jer je u nekoliko mjeseci pomrlo više od 600 Španjolaca. Toj nesreći pridružila se i netrpeljivost između novog i starog guvernera.
Pedru Ariasu se izgleda Santa María, nije baš dopadala jer je Balboa u njoj imao puno simpatizera, zbog tog je odlučio osnovati novi grad Aclu, a Balbou poslati da istražuje pacifičku obalu Panamske prevlake.

Svađa je završila osudom Balboe na smrt, i odrubljivanjem glave 1519.
Na kraju je Pedro Arias 1519. odlučio da Santa Maríju preseli u današnji grad Ciudad Panamu.

Sudbina Santa Maríe je zapečaćena 1524. - pobunom indijanaca koji su spalili grad i pobili preostale Španjolce.

## Povezano

* Vasco Núñez de Balboa
* Acla

## Reference

## Vanjske veze

* *Parque Arqueológico Santa María la Antigua del Darién* Arhivirano 2023-01-20 na Wayback Machine-u (`es`)
* *Calles y casas de Santa María de la Antigua del Darién* (`es`)
# Embera-Wounaan

Djevojke Čokoa
**Čoko** (**Choco** ili **Embera**) je zajednički naziv za srodne američke etničke grupe koje govoro čoko jezicima i žive na području Kolumbije i Paname. Ima ih oko 70.000 pripadnika.
# Panamska prevlaka

| Panamska prevlaka Istmo de Panamá |
| --- |
| Karta Panamske prevlake iz 16. vijekaKarta Panamske prevlake iz 16. vijeka
 |
|  |

**Panamska prevlaka** (španjolski: *Istmo de Panamá*) je prevlaka (**Zemljouz**) koji spaja Sjevernu i Južnu Ameriku.

## Karakteristike

To je uski pojas kopna, širok 50–200 km koji se proteže u dužini od nekih 640 km od zapada do istoka, od granice Kostarike do granice Kolumbije.
Prevlaka razdvaja Atlantski ocean (Karipsko more) od Tihog oceana (Panamski zaljev).

Danas se poklapa sa teritorijem Republike Paname, najuži dio prevlake se proteže između ušća rijeke Nergalá na karipskoj obali i ušća rijeke Chepo na Tihom oceanu, zajedno sa dijelom prevlake kojim prolazi Panamski kanal.

Na terenu prevlake izmjenjuju se pojasi obalnih ravnica, tropskih kišnih šuma i planina.

## Historija

Prvi Evropljanin koji je doplovio do prevlake 1501., bio je španjolski istraživač Rodrigo de Bastidas.
Sljedeće godine Kristofor Kolumbo se također iskrcao na sjevernoj obali.

Strateška važnost prevlake odgovorna je za dobar dio burne historije Republike Paname.

Za kolonijalnih vremena prosperiralo je trgovište Portobelo na karipskoj obali.
Iako su prevlaku često napadali engleski gusari, ostala je u rukama Španjolskog Carstva sve do 1820-e kad je Velika Kolumbija postala nezavisna.

Krajem 1840-ih i početkom 1850-ih luka grada Colóna postala je vrlo prometna, jer je tad kulminirala kalifornijska Zlatna groznica, pa su mnogi kopači radije pješice prelazili prevlaku, nego da plove oko opasnog Rta Horn da stignu do Kalifornije.

Izgradnja Panamskog kanala krajem 19. i početkom 20. vijeka, privukla je brojne nove stanovnike na prevlaku, naročito u grad Panama City.

## Reference

## Vanjske veze

* *Alcaldía Municipal de San Agustín* (Službene stranice grada) (`es`)
# Paleoindijanci

**Paleoindijanci** (u nekim izvorima **Paleoamerikanci**) je izraz koji se koristi za opisivanje ljudi koji su bili prisutni u Americi na kraju posljednjeg ledenog doba. Izraz 'paleo' dolazi od grčkog *palaios* (što znači *drevni*), te koji se koristi u izrazu 'paleolit', *drevni kamen,* a u ovom slučaju opisuje period gornjeg paleolita. U sjevernoameričkoj arheološkoj literaturi se ponekad koristi i kao sinonim za **ljude iz Clovisa** ; međutim, danas postoje dokazi da je i prije Clovisa postojalo nekoliko različitih paleoindijanskih kultura.

Za Paleoindijance se vjeruje da su bili prvi ljudi koji su nastanili velike oblasti današnje Amerike, iako nije posve sigurno da su uistinu bili prvi stanovnici Novog svijeta. Naučnim svijetom danas dominira teorija prema kojoj su Paleoindijanci ušli u Ameriku iz Azije preko kopnenog mosta (v. *Beringija*) koji je spajao istočni Sibir s današnjom Aljaskom u doba kada je razina mora bila bitno niža od današnje zahvaljujući glacijaciji od prije 35.000 do prije 15.000 godina. Međutim, dokazi o još ranijem ljudskom prisutstvu u Južnoj Americi su stvorili alternativnu teoriju prema kojojoj su Paleoindijanci, ili barem neke njihove grupe, u Ameriku stigle čamcem s pacifičkih otoka ili azijskog kopna.

Za Paleoindijance se vjeruje da su bili nomadski lovci-sakupljači te pratili migrirajuće životinje praveći privremene logore. Kako su se ledenjaci s većeg dijela Sjeverne Amerike zbog zatopljenja povukli na sjever, vegetacija je odgovarala današnjoj tundri. Paleoindijanci su uglavnom lovili mastodonte i mamute, isto kao i prahistorijske medvjede, bizone i karibue, velike životinje karakteristične za tundru. Za Paleoindijance se zna da su lovili uz pomoć flautastih drvenih kopalja s kamenim vrhom, kao i kraćim kopljima (sulicama) koje su bacali uz pomoć atlatla; također su sakupljali jestivo bilje.

Paleoindijanci su najvjerojatnije putovali u malim grupama od oko 20 do 50 ljudi povezanih u proširenu familiju. Arheološki dokazi ukazuju na specifično flautasto kamenje, što sugerira trgovačku razmjenu između takvih grupa.

Za Indijance arhaičkog stadija se vjeruje da su direktni potomci Paleoindijanaca.

## Povezano

* Modeli migracije u Novi svijet
* Kultura Clovis

## Vanjske veze

* Smithsonian Institute: Paleoamerican Origins Arhivirano 2006-10-17 na Wayback Machine-u
* Paleoindian & Other Archaeological Stuff
* Possible pre-Clovis Site in Ohio
# Gran Coclé

Posuda s pijedestala, između 600. i 800. godine. Za suprostavljene figure se vjeruje da su šaman u magičnom letu u formi šišmiša. Dio kolekcije Waltersovog umjetničkog muzeja.
Zlatna ploča pronađena na nalazištu Conte, nastala oko 700. godine.
Privjesak s likom kornjače, Playa de Venado, između 500. i 1300. godine. Čuva se u muzeju u Dumbarton Oaksu.
**Gran Coclé** je arheološka kulturna regija koja se nalazi na jugu područja znanog kao pretkolumbovska Centralna Amerika. Područje danas uglavnom odgovara teritoriju panamske provincije Coclé, a sastojalo se od nekolicine jasno identificiranih domorodačkih kultura. Arheolozi su te kulture mahom klasificirali prema lončarskim stilovima:

1. **La Mula** (150. pne. – 300.), najstarija je i najslabije istražena među ovim kulturama, ali i vremenski najduža.
2. **Tonosi** (300. – 550.), srednji period ovih kultura.
3. **Cubita** (550. – 700.), posljednji period razvoja ovih kultura.

Istraživanja također upućuju da se na ovom području uspješno razvijala i unificirana indijanska kultura u periodu od otprilike 1200. pne. do XVI. vijeka.

Arheolozi periodično istražuju ovo područje od 1920-ih godina te su tokom desetljeća otkrili brojne ruševine i zakopane predmete. Među njih spadaju obrađeno zlato i drugi metali, rezbarene kosti, školjke i kitova bjelokost, tekstili, nakit s poludragim kamenjem i lončarski predmeti. Zlatni predmeti iz ovog područja bili su predmeti trgovine diljem regije, a primjeri su pronađeni i u Chichen Itzi na Yucatánu. Velika zbirka prahistorijskih lončarskih predmeta iz ovog područja poznata je po svojoj čvrstini te korištenju riba, ptica i ljudskih likova pri dekoriranju.

Iako su nalazišta kultura u Gran Cocléu dosta dobro očivana, u ranim fazama iskapanja barem je jedno nalazište, Sitio Conte, toliko jako oštećeno nestručnim iskapanjem da je dobar dio historije trajno uništen. Tijekom 1930-ih i 1940-ih, to su nalazište ekstenzivno istraživali harvardski arheolog Samuel K. Lothrop i njegov kolega s Univerziteta u Pennsylvaniji J. Alden Mason, koji su neovisno jedan o drugome objavili rezultate svojih istraživanja. Na lokaciji se nalazi i manji muzej koji sadrži brojne pronađene predmete. Drugo nalazište, El Caño, puno je stručnije analizirano te pruža puno više informacija o kulturama tog područja. Harvardski etnografski i arheološki muzej objavio je 1937. i 1942. godine dvije ekstenzivne studije o kasnijim istraživanjima na ovom području.

## Literatura

* Lothrop, Samuel Kirland. *Pre-Columbian Designs from Panama -Illustrations of Coclé Pottery.* Dover Publications, Toronto, Canada, 1976. ISBN 0-486-23232-8.
* Labbé, Armand J.: *Guardians of the Life Stream: Shamans, Art and Power in Prehispanic Central Panama*. Univ of Washington Press (February 1995). ISBN 978-0963395931. Many color photos.
* Cooke, Richard G.: The Gilcrease Collection and Gran Coclé 2011. Well-written, interesting and includes many color photos, identifying pottery styles. Extensive bibliography.

## Vanjske veze

* Coclé Archaeological Sites
* Pre-Columbian Jade artifacts from the Cocle Province
* Pre-Columbian Stone artifacts from Cocle
* Pre-Columbian Pottery from Cocle
# Chibchan

Govorno podruje čibčanskih jezika.
**Chibchan** je porodica indijanskih jezika iz Kolumbije, Ekvadora i Paname. Ime porodica dobiva po plemenu Chibcha, da bi se kasnije tražilo srodstvo sa raznim indijanskim skupinama nastanjenih sve od Srednje Amerike do bazena Amazone. Pravoj grupi Chibcha pripadaju skupine Chibcha, Indijanaca Tunebo, Sinsiga, Agataes i Duit. Plemena ovih Indijanaca (osim plemena Tunebo) ili su nestala, ili pak hispanizirana. Ostali predstavnici koji čine Veliku porodicu Chibcha su:

* Arhuaco (Arahuaco, Arhuacoa).- Ovi također govore više jezika, predstavljaju ih plemena Atanque, Buntigwa (ili Bintucua), Cagaba (ili Kogi, Köggaba), Guamaca, Ica (ili Ijca) i Sanha koji su se služili vlastitim jezicima. Preživjeli su samo Buntigwa, Ica i Cagaba, ostali: Atanque, Guamaca i Sanha su nestali.
* Cofán, pleme iz Ekvadora;
* Guaymi, koji se sastoje od nekoliko plemena, glavne skupine su im Move i Murire;
* Cunan: ime je grupi plemena iz Paname i Kolumbije;
* Motilon, poznati i kao Bari;
* Paya, pleme iz Hondurasa;
* Rama, pleme i grupa plemena u koje se klasificiraju i Indijanci Maléku i još neki;
* Talamancan, grupa plemena iz Kostarike, Paname i Kolumbije;
* I moguće Chimila.

## Jezici

Obuhvaća (**21**, prije 22 sa izumrlim jezikom chibcha [chb]) u nekoliko užih porodica: aruak (3) jezika; chibchan vlastiti (4); cofan (1) istoimeni jezik; guaymi (2) jezika; kuna (2) jezika; Motilon (1) jezik; paya (1) jezik; rama (2) jezika; talamanca (4) jezika; nekalsificirani: chimila [cbg]

## Izvori

## Vanjske veze

* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
* Sub-tronco Chibchano
# Chocoan

**Chocoan**, grana indijanskih plemena i jezika iz sjeverozapadne Kolumbije i susjedne Paname. Postoje razmimoilaženja u mišljenjima o jezičnoj pripadnosti ovih Indijanaca, pa ih se klasificira među plemena Macro-Cariban i Macro-Chibchan.

Glavni predstavnici su im (Zisa, 1970): Embera ili Choco vlastiti (Baudó, Saija, Citaró ili Rio Sucio, Tadó, Chamí, Chimila ili San Jorge, Sambú, Dabeiba ili Catío) i Noanama, i nadalje Andágueda, Anserma, Antioquia, Arma, Buritica, Caramanta, Carrapa, Cartama, Cauca, Cenú, Cenúfana, Corome, Empera (Ebera Bedea), Epena (Emberá-Saija), Evejico, Funucuna, Mompox, Nutabe (Nutabane), Paparo, Picaro, Pozo, Quimbaya, Runa, Tahami, Tolu, Turbaco, Uruba, Zendagua.

## Jezici

Ouhvaća (6) embera jezika; i individualne jezike anserma [ans], †, Kolumbija; arma [aoh] (Kolumbija), †; caramanta [crf] † (Kolumbija); cauca [cca] † (Kolumbija); runa [rna] † (Kolumbija); woun meu [noa] , 6.000 (Panama i Kolumbija)

## Izvori

## Vanjske veze

* Choco (14th)
* Choco (15th)
# Cueva

**Cueva**, stari indijanski narod koji je u prvoj polovici 16. stoljeća živio na području Dariéna u Panami. Nestali su između 1510. i 1535. šo je rezultat španjolske kolonizacije.

Suvremeni Cuna Indijanci su prema nekim autorima možda njihovi potomci, dok drugi autori smatraju da su se Cune naselili na njihov teritorij nakon njihovog iščeznuća.

## Izvori
# Darién (provincija)

| Darién
 |
| --- |
|  |
|  |
| **U sastavu** | Paname
 |
| **Upravni oblik** | provincija
 |
| **Službeni jezik** | španjolski
 |
| **Glavni grad** | La Palma
 |
| **guverner** | Alvaro Bristan
 |
| Površina
 | 11896 km²
 |
|  |
| **Stanovništvo** | 46.951
 |
| **Gustoća** | 4 stanovnika na km²
 |

**Provincija Darién** (španjolski: *Provincia de Darién*) je jedna od 10 provincija na koji je Panama administrativno
podjeljena.

Darién se nalazi na istoku zemlje, sa sjevera graniči sa Provincijom Panamá i Regijom Guna Yala, na jugu sa Pacifičkim oceanom i na istoku sa Republikom Kolumbijom.

## Karakteristike

Sa površinom od 11,896 km², i svega 46,951 stanovnika, Darién je najveća i najmanje naseljena provincija u Panami

Teren Provincije Darién u središnjem dijelu čini valovita ravnica kroz koju protiču rijeke Chucunaque i Tuira, okružena masivima San Blas, Serranía del Darién čije planine dosežu do visina 1,500 - 1,800 metara.
U najvećem dijelu to je teško prohodna tropska džungla, kroz koju još ni danas nije izgrađena dionica Panameričkog autoputa

Do 31. decembra 2021. preko Dariéna je u Panamu je Ilegalano ušlo 133,720 ljudi, od toga 22 % dijece.

Riječ Darién potječe iz jezika kojim su govorili Cueva indijanci, koje su istrijebili konkvistadori tokom 16. vijeka.

## Administrativna podjela

Provincija je administrativno podjeljena na 3 okruga (distrikta); *Chepigana*, *Pinogana* i *Santa Fe*.
Administrativni centar provincije je grad La Palma.

## Historija

Provincija je stvorena 1855., u vrijeme dok je Panama bila dio Republike Nove Granade

Zakonom iz 1922., podijeljena je na 2 okruga; *Chepigana* i *Pinogana*, sa administrativnim centrom u La Palmi.

Zakonom iz novembra 1983. na teritoriju provincije stvorena je regija domorodačkih indijanaca Emberá-Wounaan (4,394 km²), a nakon tog u julu 2000.i Regija Guna de Wargandí na površini od 77,500 hektara.

## Izvori

## Vanjske veze

* *Gobernación de Provincia de Darién* (`es`)
# Novi svijet

*Za ostale upotrebe, pogledajte Novi svijet (razvrstavanje).*

Naslona stranica Martireovog djela *De orbe novo* ("Na novom svijetu")
Karta Amerike (franc.*Carte d'Amérique*), Guillaume Delisle, 1774. godine
**Novi svijet** je jedan od imena koji se koristi za Ameriku. Ovaj termin se počeo koristiti krajem 15. vijeka kada su Ameriku otkrili Evropljani. Prije ovog otkrića, Evropljani su smatrali da se svijet sastoji od Evrope, Azije i Afrike, tj. Stari svijet. Ovaj izraz se koristi za kopneno područje Amerike, a ne za historijski period.

Kada se Kristofor Kolumbo vratio u Evropu 1493. sa svoga prvog putovanja, 1. 11. te godine Pietro Martire D'anghiera ga je u pismu nazvao "otkrivačem Novog Svijeta" (latinski: *novi orbis*). Martire je ovaj izraz koristio i u drugom pismu, kao i u knjizi "Na novom svijetu" (*De orbe novo*).

Ovaj izraz je koristio i Giovanni da Verrazano, 1524. u svom dnevniku putovanja uzduž Sjeverne Amerike.

Budući da se izraz "Novi svijet" smatra izrazito evropskim, njegova upotreba je bitno smanjena zadnjih decenija. Danas se ovaj izraz koristi većinom u historijskom kontekstu, kao i kod biologa, npr. vrste Starog i Novog svijeta.

Dok se obično Amerika smatra Novim svijetom, Australazija se može smatrati Starim, Novim ili Najnovijim svijetom, zavisno od konteksta. Budući da je flora i fauna ovog područja bitno drugačija od one u Starom i Novom svijetu, ovo se smatra zasebnim područjem.

## Povezano

* Velika geografska otkrića