Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# The Battle Hymn of the Republic

The Battle Hymn of the Republic (doslovno "Borbena himna Republike") je američka patriotska i borbena pjesma nastala 1861. kada je spisateljica Julia Ward Howe napisala novi tekst za tada pjesmu *John Brown's Body*, koja se tada pjevala među trupama Unije u američkom građanskom ratu. Tekst je objavljen početkom 1862. u časopisu *The Atlantic Monthly* i ta je verzija, s obzirom na daleko veći broj biblijskih referenci i "uzvišeniji" karakter, postala služben.

Republikanska stranka ju je prihvatila kao jednu od svojih neslužbenih himni. Britanski premijer Winston Churchill ju je također prilično volio te je, po njegovoj želji, otpjevana na njegovom pogrebu u Katedrali sv. Pavla 1965.

Kasnije je snimljen veliki broj verzija, od kojih je najveći uspjeh imala ploča zbora Mormon Tabernacle Choir iz 1960. godine koja je nagrađena Grammyjem.

## Vanjske veze

### Partiture

* 1917 Sheet Music Arhivirano 2006-09-03 na Wayback Machine-u at Duke University as part of the American Memory collection of the Library of Congress
* Sheet music for The Battle Hymn of the Republic, from Project Gutenberg
* The Battle Hymn of the Republic. Facsimile of first draft Arhivirano 2007-06-10 na Wayback Machine-u

### Audio

* "The Battle Hymn of the Republic" Arhivirano 2010-07-04 na Wayback Machine-u, Stevenson & Stanley (Edison Amberol 79, 1908)—*Cylinder Preservation and Digitization Project*.
* MIDI for The Battle Hymn of the Republic from Project Gutenberg
* The Battle Hymn of the Republic pjevana u Washingtonskoj nacionalnoj katedrala na komemoraciji napada 11. septembra 2001.
# Šiva

**Bog Šiva** je hinduističko božanstvo.

Kao posljednjeg iz hinduističkog svetog trojstva, uz Brahmu i Višnua koji su stvaratelji i održavatelji ovog materijalnog svemira, Bog Šiva se prikazuje kao uništavatelj, kao onaj koji dolazi posljednji da bi u sebi zadržao ovaj svijet do novog ciklusa stvaranja.

Za njega kažu da je jedini od tri božanstva stalno utjelovljen na Zemlji i da boravi na planini Kailash, koja se nalazi u sklopu Himalaja. Prikazuje ga se snježno bijelog ili u svijetloplavoj boji, ponekad prekrivenog pepelom.
Bijelina Šive simbol je svjetla koje otklanja tamu, a ujedno i personifikacija Boga kao kozmičke svijesti. Često se prikazuje sa otvorenim trećim okom ili agja čakrom koja predstavlja kapiju unutarnjeg duhovnog razvoja. Oko Šivinog vrata je kobra Vasuki simbol prolaska vremena. Tri prstena oko vrata predstavljaju prošlost, sadašnjost i budućnost.

Zapetljane kose, na svom nosiocu, biku Nandi, okružen je bićima koja ga prate svuda i koja su iz njegove dimenzije. U drugim je prilikama prikazan kao asketa koji sjedi na tigrovoj koži i neprekidno meditira na planini Kailash. Poklonici ga štuju prikazanog u kipu, u simbolu Linge, okruglom, faličkom obliku koji predstavlja stvaralačku moć boga, ili u njegovu obliku koji plesom uništava materijalni svemir i predstavlja uništavajuću moć boga Nataraja (kralja plesa). Većina poklonika Šivu smatra milosrdnim i punim ljubavi.

Najveći je od svih Jogija, on je Adijogi, ili prvi Jogi koji je podelio Jogu sa svojih 7 pomoćnika. Upravlja tamas gunom (neznanje, tama) koja je jedna od tri vezujuće sile materijalnog svemira.

Mantra u slavu Šive glasi: *Om Namah Shivaya*.
# Telegram

*Za ostale upotrebe, pogledajte Telegram (razvrstavanje).*
Telegram Nikole Tesle upućen Ivanu Meštroviću 1939. godine.
**Telegram** je naziv za poruku poslanu preko telegrafskih signala (optičkih ili električnih). Svoj uobičajeni oblik su dobili u 19. vijeku sa uspostavom prvih telegrafskih mreža preko kojih su se poruke mogle slati putem Morseove abecede, odnosno razvojem sistema dostave poruka koje su primateljima iz poštanskih ili telegrafskih ureda dostavljali kuriri ili poštanski službenici. Telegrami su sve do prijelaza sa 19. u 20. vijek predstavljali najbrži način komunikacije, ali su često, zbog ograničenosti mreže ili visoke cijene, obično bili mnogo kraći od tradicionalnih pisama. Telegrami su se kao sredstvo komunikacije održali i nakon pronalaska telefona i radio uređaja, ali ih je konačno na marginu tek krajem 20. i početkom 21. vijeka potisnuo razvoj Interneta i mobilnih mreža, tako da su mnoge poštanske službe tek tada ukinule tu uslugu.

## Vanjske veze

* Aus für Telegramme in Österreich auf heise online vom 1. November 2005
* Internet und Handys bereiten Auslandstelegrammen den Garaus auf heise online vom 1. September 2000
* Pressemitteilung Arhivirano 2012-04-23 na Wayback Machine-u der Schweizer Post vom 14. Januar 1999
# Sveti Kristofor

| Sveti Kristofor Sveti Hristifor
 |
| --- |
|  *Sv. Kristofer nosi Krista kao dijete*, autor: Hieronymus Bosch (i. 1485)
 |
| Mučenik
 |
| Rođen/a
 | Kanaan (zapadni izvori) ili Marmarica (istočni izvori)
 |
| Umro/la
 | o. 251, Asia Minor
 |
| Kalendar svetaca
 | \*25. jul (Katolička crkva)
* 9. maj (Pravoslavna crkva),
* 2 Parmouti (Koptska crkva)
 |
| Atributi
 | drvo, grana, kao div, nosi Isusa, koplje, štit, kao pas za psećom glavom
 |
| Zaštitništvo
 | neženje, transport (vozači, mornari itd.), putovanje (posebno dugo), surfing, oluje, Braunschweig, Saint Christopher's Island (Saint Kitts), otok Rab, Vilnius, epilepsija, vrtlari, svetačka smrt, zubobolja
 |

**Sveti Kristofor** ili **Sveti Hristifor** (grčki: Ἅγιος Χριστόφορος, *Ágios Christóforos*, Kanaan, ? - Samos, *oko* 251) je kršćanski svetac i mučenik koji je po tradiciji ubijen za vrijeme progona rimskog cara Decija.

## Biografija

Prema Zlatnoj legendi rodio se u Kanaanu (Palestina) u 3. stoljeću, te je bio čovjek divovskog rasta i snage, a tražio je najmoćnijeg čovjeka na Zemlji da mu služi. Prvi njegov gospodar, kralj, brzo je otpao jer je Reporb (*ime prije krštenja*) otkrio da se boji Sotone, pa ga ostavi kako bi služio Đavlu. Od njega je pak otišao kad je vidio da drhti pred križem i spomenom Isusa Krista. U svojim lutanjima namjerio se na pustinjaka, koji ga je podučio kršćanstvu i preobratio. On ga je nagovorio da prenosi preko rijeke stare, nemoćne i putnike.

Jedne noći probudilo ga je dijete koje ga je zamolilo da ga prenese preko rijeke. Tada je podigao dijete na ramena i zagazio u rijeku. Sa svakim korakom koji je činio, dijete je postajalo sve teže i teže, a voda sve nemirnija, pa je Reprob na pola puta pomislio da će se i on i dijete utopiti. Prema toj legendi, on je prenio preko rijeke dječaka Isusa. Isus ga je tada pokrstio vodom iz te rijeke. Nakon toga je odlučio napustiti službu prenošenja ljudi na rijeci i posvetiti se potpuno širenju kršćanske vjere.

O njemu se malo zna, ali izvjesno je da je umro kao mučenik oko 251. na grčkom otoku Samosu. Odrubljena mu je glava jer nije htio žrtvovati poganskim bogovima.

## Štovanje

Spomendan mu je 25. srpnja. Ubraja se među 14 svetih pomoćnika, koje vjernički puk zaziva u pomoć prigodom raznih prirodnih katastrofa i bolesti. Sveti Kristofor je zaštitnik otoka Raba, putnika, vozača i pomoraca, zaštitnik od svih nevolja i boleština, oluja i uragana. Na Rabu se čuvaju moći Svetog Kristofora, a njemu u čast se održava i Rapska fjera od 25. do 27. srpnja svake godine.

U srednjem vijeku prikaz Kristofora se mogao naći na ulazima u mnoge crkve i na gradskim vratima jer se vjerovalo da onaj tko pogleda lik sveca taj dan neće umrijeti i da može putovati bilo gdje jer će ga Kristofor zaštiti.

## Reference

## Vanjske veze

* kristofor.hr Arhivirano 2007-07-01 na Wayback Machine-u, zaštitnik otoka Raba
* Sv. Kristofor Stranica sa podatcima i izvorima o sv. Kristoforu (`en`)
* Ohridski prolog za 9. maj (22. maj)
* Pravoslavno - Starokatolički Generalni vikarijat Sv. Metoda, Irig
# Neoimpresionizam

Nedelja popodne na ostrvu La Grand Žat, 1884
**Neoimpresionisti** su deo postimpresionističkog pravca u slikarstvu, naslednika impresionizma. Neoimpresionizam se izdvaja od postimpresioniza na planu slikarske tehnike koju koristi, a koja se naziva poentilizam ili divizionizam. Iako koriste ovu novu tehniku, slikari neoimpresionisti se interesuju za iste teme savremenog života kao i postimresionisti : urbani pejzaži, predgrađa, obale mora. Najpoznatiji predstavnici neoimpresionizma su Žorž Sera i Pol Sinjak.

Slikar Žorž Sera, osnivač neoimpresionizma, produbljuje savremene teorije o bojama, i zamenjuje dotadašnju praksu mešanja boja na paleti ili direktno na platnu, postavljanjem bezbroj izdvojenih tačaka čiste boje direktno na platno. Utisak celovitosti forme se dobija optičkim mešanjem koje nastaje u oku posmatrača.

Neki od slikara neoimpresionizna su prošli kroz fazu impresionizma. Neoimpresionizam predstavlja u isto vreme njegov dalji razvoj i kasnu fazu, odnosno reakciju na impresionizam. Sera je pokušao da slici vrati formu, ugroženu dotadašnjom praksom impresionista. To je postizao primenjujući niski izvor svetlosti i izdužene senke.

Sera je svoju tehniku nazivao divizionizam. Pol Sinjak, koji nakon smrti Sera staje na čelo pokreta, je ovu tehniku nazivao poentilizam.

## Povezano

* Impresionizam
* Postimpresionizam

## Literatura

1. *Istorija umetnosti*, H.W. JANSON, Beograd, 1982.

2. *Opšta istorija umenosti*, ĐINA PIKSEL, Beograd, 1974.

3. *Kako prepoznati umetnost*, Ljubljana, 1980.

4. *Istorija slikarstva*, Fernand Hazar, Beograd, 1973.

5. Wikipedia
# Akciono slikarstvo

**Akciono slikarstvo** (engleski: *action painting*) je stilski pravac modernog apstraktnog slikarstva koji se razvio u Sjedinjenim Američkim Državama pedesetih godina 20. veka. Ovaj pravac podrazumeva da se po principu automatizma boja rasprskava po platnu, nakapava, cedi ili se u obliku paste nanosi tako da se kao rezultat dobijaju slučajni tokovi kretanja boja. Na taj način platno postaje akciona površina a slika izraz dinamičnog procesa. Pojam je prvi formulisao američki kritičar umetnosti Harold Rosenberg 1952. godine i on je u američkom slikarstvu zamenio naziv koji se do tada upotrebljavao: apstraktni ekspresionizam. Glavni predstavnici akcionog slikarstva pored ostalih su i Džekson Polok, Vilem de Kuning i Franc Kline.
# Fluxus

**Fluksus** (od latinske reči *flux* – tečenje) je ime međunarodnog neoavangardnog umetničkog pokreta osnovanog 1962, čiji je cilj povezivanje pripadnika ekstremne avangarde u Evropi i SAD. Grupa američkih i evropskih likovnih umetnika, pesnika, teatrologa i kompozitora nije posedovala jedinstveni stilski identitet, ali su njene aktivnosti na mnogo načina predstavljale preporod duha dadaizma .

Osnovne ideje i stavovi fluksusovaca, zasnovane na antiumetnosti i antiestetici, raznorodne su, a često i kontradiktorne. U pokretu je posebno izražena težnja ka sintezi raznorodnih umetničkih disciplina, brisanju granica između umetnosti kroz raznovrsne akcije i improvizovana intermedijalna događanja.

Kao što je primetio jedan od istraživača i tumača ovog pokreta Fluksus je kao i Dada *nekoherentan i razbijen pokret (...) i o njemu će istorija sačuvati jedino mit, jer je mali broj njegovih manifestacija bio namenjen muzeju.*

U Fluksusu su delovali: Džon Kejdž, Jozef Bojs, Džordž Breht, Joko Ono, Džordž Mekjunas, Ben Votje, Volf Fostel, Erik Andersen, Robert Filiu, Ken Fridman i drugi.

## Literatura:

* *Fluksus* (izbor tekstova), Muzej savremene umetnosti, Beograd, 1986;
* Hannah Higgins, *Fluxus Experience, University of California Press, 2002.*

## Vanjske veze

=

* Fluksus portal na Internetu
# Kršćanska umjetnost

**Kršćanska umjetnost** je likovna umjetnost namijenjena kršćanskomu bogoslužju. Obuhvaća građevine (crkve, kapele, samostane), crkveni namještaj te mnoge vrste crkvenih i obrednih predmeta: kipovi, slike, misno ruho, liturgijsko posuđe, knjige itd. Razvila se je u prvim stoljećima poslije Krista, kao ranokršćanska umjetnost. Naročito se koristi *Biblijom* i prizorima iz života svetaca kao inspiracijom za likovna uprizorenja kršćanske vjere. U svojem razvoju prošla je sve umjetničke stilove i razdoblja europske umjetnosti, čiji je bila zamašnjak krajem antike te u cijelome srednjem vijeku – predromanika, romanika, gotika, renesansa, a kasnije posebno u baroku i klasicizmu.

## Povezano

* ranokršćanska umjetnost
* umjetnost
* povijest umjetnosti
* likovna umjetnost
* crkvena glazba
* liturgijska glazba
* kršćanska arhitektura
* crkvena drama
* crkveni namještaj
* kršćanstvo
* kršćanska filozofija
* liturgija

## Literatura

* Opća i nacionalna enciklopedija, Zagreb, 2005. – 2007.
# Sigismund III Vasa

| Sigismund III Vasa
 |
| --- |
|  |
| *Portret Sigismunda III* |
| **Kralj Poljske** |
| Vladavina
 | 18. septembar 1587. - 19. april 1632. |
| Krunidba
 | 27. decembar 1587.
 |
| Prethodnik
 | Stefan Batory
 |
| Nasljednik
 | Vladislav IV
 |
| **Kralj Švedske** |
| Vladavina
 | 17. novembar 1592. - 24. jul 1599.. |
| Krunidba
 | 19. februar 1594.
 |
| Prethodnik
 | Johan III
 |
| Nasljednik
 | Karl IX
 |
|  |
| Supruge
 | Anna Austrijska Constanza Austrijska
 |
| Djeca
 | Vladislav IV Jan II Kazimir Vasa Jan Albert Vasa Karl Ferdinand Vasa Aleksander Karol Vasa Anna Katarina Vasa
 |
| Dinastija
 | Vasa
 |
| Otac
 | Johan III
 |
| Majka
 | Katerina Jagelović
 |
| Rođenje
 | 20. jun 1566. Gripsholm
 |
| Smrt
 | 30. april 1632. Varšava
 |
| Vjera
 | katolik
 |

**Sigismund III Vasa** poljski: **Zygmunt III Waza** (Gripsholm, 20. jun 1566. - Varšava, 30. april 1632.), bio je
poljski kralj od 1587. do 1632 i švedski kralj od 1592. do 1599.

Sigismund je za svoje vladavine želio postići trajni savez između Poljske i Švedske, ali je umjesto toga stvorio vrlo antagonističku atmosferu između te dvije zemlje, koja je rezultirala ratovima koji su se protegli do 1660.

## Biografija

Sigismund je bio najstariji sin kralja Johana III i Katerine Jagelović, kćeri Sigismunda I. Po ocu je dakle pripadao švedskoj Dinastiji Vasa, a preko majke koja ga je odgojila u katoličkom duhu pripadao je poljskim Jagelovićima.

Za poljskog kralja izabran je u augustu 1587., naslijedivši na tronu svoga strica Stefana Batorya, ali je da bi to postao morao pristati na smanjenje svojih ovlasti na račun tadašnjeg Sejma (on je tad bio Dieta).

Nakon tog se 1592. oženio sa austrijskom nadvojvotkinjom Annom, a nakon očeve smrti iste godine, dobio je odobrenje Sejma da prihvati i švedski tron. Za švedskog monarha je okrunjen 1594., ali tek nakon što je obećao da će podržati široko rasprostranjeni luteranizam.

Napuštajući svog suviše paternalistički nastrojenog ujaka Karla (kasniji kralj Karl IX) koji je tad vladao Švedskom kao regent, Sigismund se vratio u Poljsku u julu 1594. U međuvremenu je Karl, podigao bunu protiv njega, pa se Sigismund vratio u Švedsku sa vojskom, i pobijedio Karla u Bitci kod Stangebroa - 1598., a nakon tog ga i svrgnuo s trona 1599.
Nakon tog je Sigismundova vanjska politika bila usmjerena na to da povrati pravo na švedski tron, zbog tog su Poljska i Švedska povremeno ratovale počevši od 1600.
Sigismund je također pokušao održavati savezništvo sa austrijskim habsburgovcima. Kad mu je umrla prva žena
nadvojvotkinja Anna - 1598., oženio je njenu sestru Constanzu 1605.

Na unutrašnem poljskom planu, uspio je naljutiti svoje protivnike, svojim zahtjevom da se uvede pravilo većinskog odlučavanja u Sejmu,
umjesto dotadašnjeg pravila da se zakonske promjene moraju usvojiti jednoglasno. Zbog tog je u Poljskoj izbio građanski rat koji je trajao od 1606. do 1608.

## Reference

## Vanjske veze

* *Sigismund III Vasa* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Kralj Švedske** | Nasljednik:
 |
| **Johan III** | **Karl IX** |
# Motosport

FIA F1
**Motosport** je sport koji uključuje korištenje motornih vozila. U užem smislu odnosi se na sport koji uključuje korištenje motocikla.

## Vanjske veze

* Auto moto Arhivirano 2009-10-11 na Wayback Machine-u
# Coldwater, Michigan

| Koldvoter engleski: *Coldwater* |
| --- |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Sjedinjene Američke Države
 |
| Savezna država
 |  Mičigen
 |
| Okrug
 | Branč
 |
| Osnovan
 | 1861.
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo (2010) | 10.945
 |
| Gustina stanovništva
 | 5,1 st./km²
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Nadmorska visina
 | 294 m
 |
| Površina
 | 21,42 km²
 |
| Kopnena površina
 | 20,80 km²
 |
| Vodena površina
 | 0,62 km²
 |
|   |
| KoldvoterKoldvoter (Sjedinjenih Država)
 |
| Ostali podaci
 |
| Pozivni broj
 | 517
 |
| ZIP kod
 | 49036
 |
| FIPS kod
 | 26-17020
 |

**Koldvoter** (engleski: *Coldwater*) je grad u američkoj saveznoj državi Mičigen. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu je živelo 10.945 stanovnika.

## Demografija

Prema popisu stanovništva iz 2010. u gradu je živelo 10.945 stanovnika, što je -1.752 (-13.8%) stanovnika više nego 2000. godine.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Grupa** | **2000.** | **2010.** |
| Belci
 | 10.514 (82,8%)
 | 9.791 (89,5%)
 |
| Afroamerikanci
 | 1.069 (8,4%)
 | 62 (0,6%)
 |
| Azijati
 | 117 (0,9%)
 | 88 (0,8%)
 |
| Hispanoamerikanci i Latinoamerikanci
 | 574 (4,5%)
 | 725 (6,6%)
 |
| Ukupno
 | 12.697
 | 10.945
 |

## Reference

## Literatura

* Morris, Richard B. (1996). *Encyclopedia of American History* (Seventh izd.). Collins Reference. ISBN 0062700553.
* Peter C. Mancall, Gary B. Nash, Allan M. Winkler, Charlene Mires, John W. Jeffries, ur. (2009). *Encyclopedia of American History*. Facts on File. ISBN 0816071365.
* Stanley I. Kutler (2002). *Dictionary of American History* (Third izd.). Charles Scribners & Sons. ISBN 0684805332.
* Paul S. Boyer (2001). *The Oxford Companion to United States History*. Oxford University Press. ISBN 0195082095.
* Michael Kazin, Rebecca Edwards, Adam Rothman, ur. (2011). *The Concise Princeton Encyclopedia of American Political History*. Princeton University Press. ISBN 0691152071.
* Kane, Joseph and Aiken, Charles (2004). *The American Counties: Origins of County Names, Dates of Creation, and Population Data, 1950-2000*. Scarecrow Press. ISBN 0-8108-5036-2.

## Vanjske veze
# József Alvinczi

| József Alvinczi
 |
| --- |
|  |
| Biografski podaci
 |
| **Datum rođenja** | 1. februar 1735.
 |
| **Mjesto rođenja** | selo Alvinc, Transilvanija (danas u Rumunjskom okrugu Alba)
 |
| **Datum smrti** | 25. novembar 1810.
 |
| **Mjesto smrti** | Budimpešta, Austrijsko Carstvo
 |
| **Nacionalnost** | Mađar
 |
| **Titule** | baron
 |
| Vojna karijera
 |
| **Čin** | feldmaršal
 |
| **Ratovi** | Sedmogodišnji rat, Rat Prve koalicije
 |
| **Važnije bitke** | Bitka kod Rivolija
 |

**József Alvinczi** (1. februar 1735., Transilvanija-20. januar 1679., Budimpešta ) bio je vojnik mađarskog porijekla koji je dogurao do čina feldmaršala i

titule barona.

## Biografija

Još kao mladić pridružio se austrijskoj vojsci i sudjelovao u Sedmogodišnjem ratu (1756.–63) kao kapetan.

Brzo je napredovao, 1774: dobio je čin pukovnika, a 1787: i čin general-majora.
Alvinczi je 1790. komandirao carskim trupama koje su ugušile Belgijsku revoluciju.
Od 1792 sudjeluje u Ratu Prve koalicije protiv Prve Francuske Republike, pa je od 1795. i član dvorskog ratnog vijeća.
Alvinczi je komandant austrijskih snaga koje su pokušale osloboditi opkoljeni garnizon u Mantove od napoleonovog napada.
I pored brojčane prednosti pobjeđen je u presudnoj Bitci kod Rivolija (14.-15. januar 1797.).

Od 1808. je feldmaršal i predsjednik komisije za vojnu reformu.

## Izvori

## Vanjske veze

* *József Alvinczi* (`en`)
# Regije Italije

Republika Italija svojim Ustavom iz 1948. predviđa unutrašnje državno ustrojstvo, kojeg čini 20 **regija** (tal. *regioni* – regioni, jedn. *regione* – region), koje su utemeljene na osnovu različitih historijskih, geografskih, kulturnih i privrednih kriterija. Talijanskim regijama Ustavom je zagarantovana određena količina samostalnosti, koje se neke od regija i pridržavaju. Pet regija imaju poseban status samostalnosti, a tu spadaju regije: Furlanija-Julijska Krajina, Sardinija, Sicilija, Trentino-Južni Tirol i Valle d'Aosta.
Posljednjih godina su se u talijanskom političkom krajoliku pojavile određene tenzije za još većom samostalnosti regija, pa čak i odvajanjem od države. Jedna od političkih partija koja se najglasnije zauzima za to je nacionalistička "Severna liga" talijanskog političara Umberta Bossija.

Trentino-Južni Tirol ima dva glavna grada: Trento za većinsko talijanski dio Trentino i Bocen za većinsko njemački dio Južni Tirol. Svaka od talijanskih regija ima svoj parlament i vladu (italijanski: *Giunta Regionale*) na čijem čelu se nalazi predsjednik.

Administrativna podjela Italije na regije

| Regija | Glavni grad
 |
| --- | --- |
| 1. Abruzzo  | L'Aquila
 |
| 2. Valle d'Aosta  | Aosta
 |
| 3. Puglia  | Bari
 |
| 4. Basilicata | Potenza
 |
| 5. Calabria | Catanzaro
 |
| 6. Campania | Napoli
 |
| 7. Emilia-Romagna | Bologna
 |
| 8. Friuli Venezia-Giulia | Trieste
 |
| 9. Lazio | Roma
 |
| 10. Liguria  | Genova
 |
| 11. Lombardia  | Milano
 |
| 12. Marche | Ancona
 |
| 13. Molise | Campobasso
 |
| 14. Piemonte | Torino
 |
| 15. Sardegna  | Cagliari
 |
| 16. Sicilia  | Palermo
 |
| 17. Trentino Alto-Adige | Trento
 |
| 18. Toscana | Firenze
 |
| 19. Umbria  | Perugia
 |
| 20. Veneto | Venezia
 |
# Metropolitanski grad Rim

| Metropolitanski grad Rim Città metropolitana di Roma |
| --- |
| Palazzo Valentini sjedište administracijePalazzo Valentini sjedište administracije |
|  |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| **Država** |  Italija
 |
| **Regija** | Lazio
 |
| **općine** | 121 |
|  |
| **Vlast**  |
|  - **Sindaco** | Virginia Raggi
 |
|  |
| **Površina**  |
|  - **Ukupna** | 5,352 km²
 |
|  |
| **Stanovništvo** (2017.)
 |
|  - **Grad** | 4,336,915
 |
|  - **Gustoća** | 810 stan / km²
 |
|  |
| **Vremenska zona** | UTC+1 (UTC+2)
 |
| **Poštanski broj** | 00118-00199 - Rim, 00010-00069 - ostale općine
 |
| **Pozivni broj** | 06, 0761, 0765, 0766, 0774
 |
| Karta
 |
| Pozicija Metropolitanskog grada Rima u Italiji Pozicija Metropolitanskog grada Rima u Italiji |

**Metropolitanski grad Rim** (talijanski: *Città metropolitana di Roma*) je jedna od 14 novih administrativnih jedinica Italije, koje su zamjenile dotadašnje istoimene
provincije.

## Geografija

Metropolitanski grad Rim prostire se u Laziju u Centralnoj Italiji, na površini od 5,352 km², u kojoj u 121 općina živi 4,336,915 stanovnika.
Administrativni centar je grad Rim oko kog se stvorio prsten naselja koji formiraju tu konurbaciju.

## Historija

Metropolitanski Rim osnovan je 3. aprila 2014. na osnovu zakona donešenog 8. juna 1990. kao zamjena za dotadašnju Provinciju Rim na istom terenu.

## Povezano

* Provincija Rim

## Reference

## Vanjske veze

* *Città metropolitana di Roma* (službene stranice) Arhivirano 2019-04-11 na Wayback Machine-u (`it`)