Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Tomás Estrada Palma

| Tomás Estrada Palma
 |
| --- |
|  |
|

---

1. predsjednik Kube
 |
| Mandat 20. svibnja 1902. – 28. rujna 1906.
 |
| Predsjednik
 | Luis Estévez Romero (1902-1905) Domingo Méndez Capote (1906) |
| Prethodnik
 | *inauguracijski držac* |
| Nasljednik
 | William Howard Taft (upravtelj) José Miguel Gómez (predsjednik) |
|

---

 |
| Rođenje
 | 9. srpnja 1835.  Bayamo, Kuba (tada  Španjolska Kuba) |
| Smrt
 | 4. studenog 1908.  Santiago de Cuba, Kuba (tada  Američka Kuba) |
| Supružnik
 | Genoveva Guardiola Arbizu
 |
| Zanimanje
 | advokat, političar
 |

**Tomás Estrada Palma** (Bayamo, 9. srpnja 1835. – Santiago de Cuba, 4. studenog 1908.) je bio kubanski pravnik i političar, najpoznatiji po tome što je 1902. godine postao prvi predsjednik Kube.

Rođen je u Bayamu, a diplomirao je na pravnom fakultetu Univerziteta u Havani. Aktivno je sudjelovao u Desetogodišnjem ratu, u sklopu kojega je bio izabran za predsjednika Kube u ratu, neformalnu funkciji čiji je inauguracijski držac bio Carlos Manuel de Céspedes. Tokom rata je zarobljen od strane Španjolaca i poslan u egzil, gdje je surađivao s Joséom Martíjem, nakon čije je smrti postao predsjednik Kubanske revolucionarne partije. Kada su revolucionari formirali ratnu vlafu, Estrada Palma je poslan u Washington, D.C. kao diplomat. Tamo je dobio financijsku pomoć jednog američkog bankara te je za $150,000,000 pokušao otkupiti Kubu od Španjolske, međutim ponuda mu je odbijena. Ipak, u Sjedinjenim Državama je uspješno dobio potporu za borbu protiv Španjolske i nezavisnost Kube.

Nakon protjerivanja Španjolaca s otoka, formirana je američka vojna uprava. Nakon par godina uprave generala Leonarda Wooda, započele su pripreme za izbore. Estradu Palmu su podržali republikanski liberali Joséa Miguela Gómeza te nacionalni liberali Alfreda Zayasa, međutim on sam nije vodio nikakvu predsjedničku kampanju, boraveći za to vrijeme u Sjedinjenim Državama, čije je državljanstvo stekao. Njegov jedini kandidat, general Bartolomé Masó, povukao je svoju kandidaturu kao vid protesta protiv američke okupacije te je Estrada Palma tako ostao kao jedini kandidat. Formalno je izabran 31. prosinca 1901. godine, a svečano je prisegnuo 20. svibnja 1902. godine, nakon donošenja Ustava i formiranja republike.

Dana 16. veljače 1903., Estrada Palma je potpisao Kubanski-američki sporazum, kojim su Sjedinjene Države dobile zaljev Guantánamo u zakup da bi ga koristile kao pomorsku bazu i stanicu za ugljen. Iako je dao dio teritorija u zakup, Estrada Palma je uspio sklopiti krajnje povoljan sporazum za Kubu, ograničivši američki utjecaj teritorijalno, ali i kvantitativno (manji broj vojnika). Kasnije je proveo reforme koje su unaprijedile obrazovanje, komunikacije i javno zdravstvo. Estrada Palma je 1905. godine izabran za drugi mandat, ali ovoga puta uz veliko protivljenje liberala, koji su sumnjali u izbornu prijevaru. Estrada Palma je zatražio pomoć Sjedinjenih Država tako da je 1906. godine došlo do druge američke okupacije otoka, koja je trajala sve do 1909. godine.

Tomás Estrada Palma je 1906. prestao biti kubanski predsjednik. Umro je 4. studenog 1908. u gradu Santiago de Cuba.
# Pacifikacija Kube

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|

|  |
| --- |
| **Pacifikacija KubeProvisional Government of Cuba* |
| Vojna okupacija Sjedinjenih Država
 |
|

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ←   | **1906. – 1909.** |   → |

 |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
| Zastava
 | Grb
 |

 |
| Lokacija Pacifikacije Kube |
| **Glavni grad** | Havana
 |
| **Jezik/ci** | španjolski, engleski
 |
| **Vlada** | Vojna okupacija
 |
| **Privremeni upravitelj** |
|  • 1906.
 | William H. Taft
 |
|  • 1906. – 1909.
 | Charles E. Magoon
 |
| **Historija** | Moderno doba
 |
|  • Vojna okupacija
 | rujan 1906.
 |
|  • Povlačenje trupa
 | veljača 1909.
 |
| **Danas dio** |  Kuba
 |

 |

**Pacifikacija Kube**, znana i kao **Druga okupacija Kube**, bila je velika američka vojna operacija koja je formalno započela u rujnu 1906. godine, a smatra se dijelom Banana ratova. Nakon što je režim Tomása Estrade Palme bio pred kolapsom, ovaj je zatražio pomoć Sjedinjenih Država, koje su bile spremne intervenirati kako bi zaštitile svoje interese.

Predsjednik Theodore Roosevelt, zaprimivši Palminu molbu, šalje svogtajnika za rat, Williama Howarda Tafta, i zamjenika državnog tajnika, Roberta Bacona, na Kubu kako bi dogovorili diplomatsko rješenje. Međutim, Taft se na Kubi pozvao na odredbe Kubansko-američkog sporazuma iz 1903. te je uspostavio privremenu vladu na čijem je čelu kratko bio on, a nakon njega Charles Edward Magoon. Amerikanci su intervenirali na Kubi s ciljem sprječavanja građanskih nemira i održavanja slobodnih izbora, ali primarno kako bi zaštitili vlastite ekonomske interese na Kubi.

Nakon gotovo četiri godine okupacije, američke trupe su konačno napustile Kubu nakon procjene da je izbor Joséa Miguela Gómeza za predsjednika znak dovoljne političke stabilnosti. Povlačenje trupa zaključeno je u veljači 1909. godine.

Satirična ilustracija časopisa *Puck* iz 1909. godine koja prikazuje predsjednika Theodorea Roosevelta kako predaje svoju politiku Williamu Howardu Taftu. Lijevo se nalazi William Loeb, Jr., koji drži Rooseveltovu "Veliku palicu".
# Sjeverozapadni prolaz

| Sjeverozapadni prolaz Northwest passage |
| --- |
| Karta Sjeverne Amerike (Sjeverozapadni prolaz označen je crvenom bojom)Karta Sjeverne Amerike (Sjeverozapadni prolaz označen je crvenom bojom) |
|  |
| **Država** |  Kanada
 |
|  |

**Sjeverozapadni prolaz** (engleski: *Northwest passage*, francuski: *Passage du Nord-Ouest*), je naziv za pomorski put između brojnih otoka Kanadskog arktičkog arhipelaga u Arktičkom oceanu, od Atlantika do Pacifika. Međunarodna hidrografska organizacija klasificira Sjeverozapadni prolaz kao zasebno more.

## Hidrografija

Sjeverozapadni prolaz je jedna od najtežih i najriskatnijih pomorskih ruta duga 1450 km, od Baffinovog otoka do Beaufortova mora, kod Aljaske. Kako se nalazi samo 1930 km od Sjevernog pola, 800 km sjeverno od Arktičkog kruga u Arktičkom oceanu u kom vlada polarna klima, na tom putu između tjesnaca brojnih otoka ima prosječno oko 50.000 santi leda, od kojih su neke visoke i do 90 m, već na samom ulazu između Grenlanda i Baffinovog otoka. Gotovo je slična situacija i na zapadnom izlazu iz Sjeverozapadnog prolaza kod Beringova prolaza jer i tu pomorce čekaju sante koje plutaju između Sibira i Aljaske.

## Istraživanja

Istraživanja mogućeg pomorskog puta prema Indiji, što je tad bila glavna engleska preokupacija, počela su još u 16. vijeku ekspedicijama koje su poduzeli Giovanni Caboto (John Cabot) (1497) i Martin Frobisher (1576, 1577. i 1578). Nakon njih i brojni drugi pomorci pokušali su pronaći i preploviti taj opasni put, pritom su i mnogi poginuli. Na kraju je to tek nakon četiri vijeka uspjelo Norvežaninu Roaldu Amundsenu koji je Sjeverozapadni prolaz preplovio između 1903. i 1906. godine.

## Reference

## Vanjske veze

* *Northwest Passage* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
# Narodna stranka (Crna Gora 1907)

**Narodna stranka** je prva, odnosno jedina politička stranka modernog tipa koja je djelovala u Crnoj Gori prije prvog svjetskog rata. Osnovana je godine 1907.

Nastala je od neformalne grupe poslanika u državnoj skupštini koji su sebe nazvali Klub Narodnih poslanika, a u narodu bili poznati pod nazivom *klubaši*. Sačinjavali su je uglavnom mlađi ljudi, školovani u inozemstvu te skloniji liberalnim stavovima od pretežno konzervativne elite vezane uz kralja Nikolu, čiji su poslanici formirali Pravi narodni klub, poznat pod nazivom *pravaši*.

Klubaši su se brzo organizirali u Narodnu stranku koja je, kao jedna od prvih na prostoru bivše Jugoslavije, donijela službeni stranački program. U njemu se zalagala za niz liberalnih reformi u unutrašnjem životu Crne Gore, a na vanjskopolitičkom polju dobrosusjedsku suradnju s drugim balkanskim narodima, ali i što bliže veze Crne Gore sa Srbijom te ostvarenje jugoslavenske zajednice.

Godine 1907. Narodna stranka nije dobila nijednog poslanika na izborima, a poslije je bila izložena nizu progona, kao i unutrašnjim sukobima.

Narodna stranka osnovana u Crnoj Gori 1990. godine se smatra njenom ideološkom nasljednicom.

## Vanjske veze

* Informacije o nastanku stranke na web-stranici suvremene Narodne stranke Arhivirano 2007-04-17 na Wayback Machine-u (ćirilica)
* Program na stranici suvremene Narodne stranke Arhivirano 2007-06-09 na Wayback Machine-u (ćirilica)
# Veliko Vojvodstvo Finska

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|

|  |
| --- |
| **Veliko Vojvodstvo Finska** Suomen suuriruhtinaskunta |
|

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ←   | **1809. – 1917.** |   → |

 |
|  Grb
 |
| Lokacija Karta Velikog Vojvodstva Finska 1914. |
| **Glavni grad** | Turku (1809.-1812.) Helsinki (1812.-1917.) |
| **Jezik/ci** | finski švedski ruski
 |
| **Vlada** | monarhija
 |
| **nadvojvoda** |
|  • 1809. - 1825.
 | Aleksandar I (prvi)
 |
|  • 1825. - 1855.
 | Nikola I.
 |
|  • 1855. - 1881.
 | Aleksandar II
 |
|  • 1881. - 1894.
 | Aleksandar III
 |
|  • 1894. - 1917.
 | Nikola II
 |
| **Generalni guverner** |
|  • 1809.- 1817.
 | Georg Sprengtporten
 |
|  • 1917.
 | Nikolaj Nekrasov
 |
| **Historija** |  |
|  • Dieta u Porvoo
 | 29. mart
 |
|  • Finska deklaracija o nezavisnosti
 | 6. decembar
 |

 |

**Veliko Vojvodstvo Finska** (finski: *Suomen suuriruhtinaskunta*, ruski: *Великое княжество Финляндское*) bilo je autonomni dio Carske Rusije od 1809. do 1917. i Ruske revolucije kad su Finci objavili Deklaraciju o nezavisnosti 6. decembra 1917.

## Karakteristike

Veliko Vojvodstvo Finska bilo je prethodnica današnje moderne Finske.

## Reference

## Vanjske veze

* *Grand Duchy of Finland* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
# Wilhelm Voigt

| Wilhelm Voigt
 |
| --- |
|  Wilhelm Voigt na policijskoj fotografiji 1906. |
| Biografski podatci |
| Puno ime | Friedrich Wilhelm Voigt |
| Rođenje | 13. februara 1849. Tilsit, Kraljevina Pruska (danas Sovjetsk u Rusiji |
| Smrt | 3. januara 1922. (dob: 72) Luxembourg |
| Karijera |
| Zanimanje | obućar |
| Alias(i) | Der Hauptmann von Köpenick (Kapetan iz Köpenicka) |
| Optužen/i | prijevara, pljačka |
| Kazna | 4 godine zatvora |
| Status | pomilovan nakon 2 godine |

**Friedrich Wilhelm Voigt** (13. februar 1849 - 3. januar 1922) bio je njemački obućar i profesionalni kriminalac, poznat po tome što je 16. oktobra 1906. godine, izdajući se za njemačkog carskog oficira, pod svoju komadnu uzeo grupu vojnika i sa njima okupirao gradić Köpenick, iskoristivši priliku da iz gradske blagajne otuđi 4000 maraka. Voigt je nedugo nakon toga uhvaćen i osuđen na četiri godine zatvora, ali je drskost sa kojom je izveo čin izazvalu veliku pažnju javnosti, kao i simpatije zbog kojih je dobio status narodnog junaka i nadimak **Kapetan iz Köpenicka** (njemački: *Der Hauptmann von Köpenick*). Dvije godine kasnije je njemački car Wilhelm II dao Voigta pomilovati, a nakon čega je on svoj pothvat unovčio izdajući knjigu memoara i držajući predavanja.

Spomenik Wilhelmu Voigtu ispred gradske vijećnice u Köpenicku.
Slučaj Wilhelma Voigta je kasnije poslužio kao inspiracija brojnim umjetnicima, prije svega onima koji su u njemu vidjeli oličenje militarizma i bespogovornog slušanja autoriteta karakterističnih za Njemačku u prvoj polovici 20. vijeka. Među njima je najpoznatija komedija *Der Hauptmann von Köpenick* Carla Zuckmayera, koja je kasnije poslužila kao predložak za nekoliko igranih filmova.

## Vanjske veze

* Wilhelm Voigt: Captain von Köpenick (sniggle.net)
* The Captain of Kopenick Arhivirano 2010-09-27 na Wayback Machine-u (koepenickia.de)
* Köpenicki kapten (nukufilm.ee)
* Wilhelm Voigt na Find a Grave
# Novi Hebridi

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|

|  |
| --- |
| **Novi HebridiNew Hebrides Condominium Condominium des Nouvelles-Hébrides* |
|

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ←   | **1906. – 1980.** |   → |

 |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
| Zastava Francuske
 | Zastava Ujedinjenog Kraljevstva
 |

 |
| Lokacija Novih Hebrida |
| **Glavni grad** | Port Vila
 |
| **Jezik/ci** | engleski, francuski, bislama
 |
| **Vlada** | Posebni teritorij
 |
| **Historija** | Kolonijalizam
 |
|  • Uspostavljena
 | 1906.
 |
|  • Nezavisnost
 | 30. srpnja 1980.
 |
| **Površina** |
|  • 1976
 | 12.189 km² (4706 mi² ) |
| **Stanovništvo** |
|  • 1976 (procjena) | 100.000
 |
|      Gustoća
 | 8,2 /km²  (21,2 /mi² )
 |
| **Valuta** | novohebridski franak
 |
| **Vremenska zona** | UTC+11
 |
| **Danas dio** |  Vanuatu
 |

 |

**Novi Hebridi** (engleski: *New Hebrides*, francuski: *Nouvelles-Hébrides*) je nekadašnje ime arhipelaga u Južnom Pacifiku,danas poznatog kao Vanuatu. Ime je ostrvima dao kapetan Džejms Kuk, iako su pre njega do ostrva stigli portugalski i francuski istraživači. Ovom teritorijom su zajednički vladale Velika Britanija i Francuska od 1906. do 1980. u formi kondominijuma. Sticanjem nezavisnosti 1980, nova država je promenila kolonijalno ime.
# PNIŠK

| **PNIŠK** |
| --- |
| *Prvi nogometni i športski klub* |
| Nema grba ? Postavite ga sami.
 |
| **Općenito** |
| Liga | *ne igra* |
| Osnivanje | 1903.
 |
| **Dresovi** |
|

|  |  |
| --- | --- |
|

**Domaći** |

**Gostujući** |

 |
| uredi  |

**PNIŠK** ili Prvi nogometni i športski klub je bio nogometni klub.

Osnovan je u Zagrebu u ljeto 1903. godine. Nije sa sigurnošću utvrđeno je li riječ Zagreb bila uz PNIŠK sastavni dio imena kluba ili tek oznaka mjesta. Prvi predsjednik je bio Vilim Witte, a tajnik Dragutin Baki. Najbolji igrač, kapetan i trener bio je bivši igrač praške Slavije, Jan Todl. U prvim godinama djelovanja kluba u momčadi su nastupali Baki, Vertesy, Ugrinić, Filipić, Kiseljak, Slavinić, Berger, Mutafelija, Uhrl, Todl, Topolčić, Schwartz, Levak, Svečenski i Drndarski. Neki od njih sudjelovali su u osnivanju Concordije i Građanskog.

Prvi javni susret s HAŠK-om odigran je 1906. Tri igrača PNIŠK-a nastupilo je uz osam igrača HAŠK-a 1907. u Pragu protiv Slavije u prvoj utakmici reprezentacije Hrvatske. PNIŠK prestaje djelovati 1909. Kada je 1911. osnovan Građanski, pristupaju mu mnogi bivši igrači PNIŠK-a.

## Naziv kluba

PNIŠK je bio prvi osnovani klub u Hrvatskoj koji je u svom imenu naglasio opredjeljenost za nogomet. Povjesničari športa do danas nisu razjasnili da li je klub nosio ime *Zagreb*. Klub je najvjerojatnije prilikom osnivanja nosio naziv grada, a tek 1905. godine je prilikom slanja svojih pravila na odobrenje nadležnim vlastima izostavio ime *Zagreb*. 1908. godine promijenio je naziv u **Prvi hrvatski nogometni i športski klub (PHNIŠK).**

## Zanimljivo

PNIŠK je svoje prve utakmice odigrao izvan domovine.

## Značajnije utakmice

* 1. listopada 1905. Budimpešta: FTC – PNIŠK 11:1
* 15. listopada 1905. Kapošvar: Kaposvári A.C. – PNIŠK 9:1
* 3. prosinca 1905. Rijeka: Club Atletico – PNIŠK 3:4
* 28. listopada 1906: Zagreb: HAŠK – PNIŠK 1:1
* 21. lipnja 1908. Zagreb: PNIŠK – Velebit (Sušak) 8:1

## Hrvatski reprezentativci

* Alfred Schreiber
* Jan Todl
* Berger

## Izvori

* Hrvatski nogometni savez 1912-1992 80. obljetnica, Zagreb 1992
* Zvonimir Magdić, *Legende zagrebačkog nogometa*, Zagreb, 1996.
* HNK Borovo: Nogomet u Hrvatskoj Arhivirano 2014-11-10 na Wayback Machine-u
# Lee De Forest

| Lee De Forest |
| --- |
|  |
| Rođenje | (1873-augusta-26)26. augusta 1873.  |
| Smrt | 30. juna 1961. (dob: 87) Hollywood |
| Zanimanje | izumitelj |
| Poznat/a po | trioda |
| Roditelji | Henry Swift DeForest Anna Robbins |
| Rodbina | Calvert DeForest, pranećak |

**Lee De Forest** (26. august 1873 – 30. jun 1961) bio je američki izumitelj s preko 180 patenata. De Forest je izmislio Audion, elektronsku cijevu koja uzima slabe električne signale i pojačava ih. De Forest se zbog toga smatra jednim od očeva "elektronskog doba", jer je sa svojim izumom omogućio široku primjenu elektronika. Također mu se pripisuju izumi koji su omogućili stvaranje zvučnog filma.

Bio je poznat i po nekoliko patentnih parnica te veliki dio prihoda od izuma trošiti na advokatske troškove. Ženio se četiri puta i osnovao 25 kompanija. Nekoliko puta su ga prevarili poslovni partneri, a jednom je i sam optužen za prevaru, ali je kasnije oslobođen.

Bio je jedan od osnivača Institute of Radio Engineers, jedne od dvije organizacije od kojih je nastao današnji IEEE (druga je American Institute of Electrical Engineers).

## Vanjske veze

* Lee de Forest, American Inventor
* Dr. Lee De Forest internet radio project & forum Arhivirano 2018-11-07 na Wayback Machine-u
* Lee De Forest na sajtu IMDb
* Lee De Forest at IEEE
* Lee De Forest at National Inventors Hall of Fame
* De Forest Phonofilm Sound Movie with Eddie Cantor (1923)
* Stephen Greene's *Who said Lee de Forest was the "Father of Radio"?*
* Eugenii Katz's Lee De Forest
* Cole, A. B., "*Practical Pointers on the Audion Arhivirano 2005-03-10 na Wayback Machine-u: Sales Manager - De Forest Radio Tel. & Tel. Co.*", QST, March, 1916, pages 41–44:
* Hong, Sungook, "*A History of the Regeneration Circuit: From Invention to Patent Litigation*" University, Seoul, Korea (PDF)
* PBS, "*Monkeys*"; a film on the Audion operation (QuickTime movie)
# Nordisk Film

Nordisk Film|  |
| Tip | filijala |
| Industrija | zabava |
| Osnovana | 6. novembar 1906 (&0000000000000119.000000119 godina, &0000000000000228.000000228 dana) |
| Osnivač(i) | Ole Olsen |
| Sjedište | Valby, Kopenhagen, Danska |
| Proizvodi | filmovi i TV-emisije |
| Prihod | 334 mil. € (2011) |
| Operativni prihod | 10 mil. (2011) € |
| Parent | Egmont Group |
| Website | nordiskfilm.com |

Originalni logo Nordisk Filma iz 1906. godine
Glavni ulaz u Nordisk Film 2008. godine
**Nordisk Film** je danska kompanija za proizvodnju filmova, poznata kao najstariji danas postojeći filmski studio na svijetu . Osnovao ju je Ole Olsen u Kopenhagenu 1906. godine. Godine 1992. se spojila sa tvrtkom Egmont Group. Osim proizvodnjom filmova i TV-serija u Danskoj, Norveškoj i Švedskoj, bavi se i distribucijom filmova, kao i upravljanjem kino-dvoranama.

## Reference

## Vanjske veze

* Nordisk Film website
# Filmska kompanija

**Filmska kompanija** (ili **produkcijska kuća**) se odnosi na kompaniju koja je odgovorna za razvoj i fizičku realizaciju filma ili televizijskog programa. Filmske kompanije mogu imati i odgovornost skupljanja novca potrebnog za produkciju ili to može raditi neki njihov posrednik.

Produkcijske kuće mogu biti male firme koje svoje proizvode ili prodaju filmskim studijima ili ih prezentuju na pozorišnim aukcijama. Ali također, posebno ako je u pitanju filmska ili TV kompanija, to mogu biti i sami filmski studiji

Ako dvije ili više kuća zajedno učestvuju na produkciji filma to se naziva **koprodukcija**.
# Franz Conrad von Hötzendorf

| Franz Conrad von Hötzendorf |
| --- |
|  |
| **Biografske informacije** |
| **Puno ime** | Franz Conrad von Hötzendorf
 |
| **Rođenje** | 11. studenog 1852.  Penzing, Austrija
 |
| **Smrt** | 25. kolovoza 1925.  Bad Mergentheim, Njemačka
 |
| **Državljanstvo** |  austro-ugarsko
 |
| **Karijera** |
| **Čin** | general
 |
| **Ratovi** | Prvi svjetski rat
 |

**Franz grof Conrad von Hötzendorf** (Penzing, 11. studenog 1852. - 25. kolovoza 1925.), austro-ugarski general i načelnik generalštaba austro-ugarske vojske na početku Prvog svjetskog rata.

## Rani život

Rođen je u predgrađu Beča u obitelji umirovljenog časnika, koji je potjecao iz Moravske. Njegov pradjeda je stekao titulu plemića. Vojnik je postao jako mlad, a u vojnoj hijerarhiji napredovao je vrlo brzo. U vojsci je ostao do kraja Prvog svjetskog rata.

## Načelnik generalštaba

Načelnik generalštaba austrougarske vojske postao je 1906. Neumorno se zalagao za modernizaciju oružanih snaga Austro-Ugarske. Vjerovao je u sukob germanske i slavenske civilizacije. Bio je zabrinut snagom mađarske elite unutar Austro-Ugarske. Smatrao je Austro-Ugarsku prvenstveno njemačkim carstvom i vjerovao je u potrebu slabljenja mađarskog utjecaja u carstvu. Osim toga bio je zabrinut i zbog talijanskih ambicija na Balkanu.

Njegova najveća preokupacija i želja bila je preventivni rat protiv Srbije, da bi se smanjila opasnost za koju je on vjerovao da postoji. U isto vrijeme imao je namjeru promijeniti političku ravnotežu unutar Austro-Ugarske smanjujući značaj Mađara, a povećavajući značaj Slavena. Prvi put je rat protiv Srbije predložio 1906., te u mnogo navrata do samog izbijanja prvog svjetskog rata 1914. godine.

## Prvi svjetski rat

Nakon sarajevskog atentata na prijestolonasljednika Franju Ferdinanda njegova zagovaranja rata protiv Srbije naišla su na plodno tlo. No otpočinjanjem ratnih operacija pokazalo se da austro-ugarska vojska nije pripremljena i nije se naročito istakla u vođenju rata.

Conrad von Hötzendorf je predlagao nerealne i grandiozne planove, ne uzimajući u obzir teren i klimu. Planovi mu često nisu uzimali u obzir snagu neprijatelja. Srpska vojska se pokazala mnogo efikasnijom nego što je on predviđao. Njegove prve ofenzive protiv Italije isto tako su bile loše vođene i završavale su velikim ljudskim gubicima. Njegovim greškama austro-ugarska vojska je prvu godinu rata završila vojno značajno oslabljena. Najkatastrofalniji poraz je bio tokom Brusilovljeve ofenzive, kada je austro-ugarska vojska izgubila 1,5 milijuna vojnika. Poslije toga austro-ugarska vojska više nije bila značajna vojna sila. Više nije mogla da izvodi ofenzive bez njemačke pomoći. Većina austrijskih pobjeda je bila moguća samo zajedno sa njemačkom vojskom, od koje su postali jako ovisni. Postoji i suprotno mišljenje britanskog povjesničara Cyrila Fallsa koji o Von Hötzendorfu ima mišljenje da je bio najbolji strateg i da su njemački generali pravili ofenzive po Von Hötzendorfovim planovima.

Krajem 1917. smijenio ga je novi car Karlo sa mjesta načelnika generalštaba. 1918. stekao je titulu grofa.
# Frank Wedekind

**Frank WedekindFrank Wedekind** (Hannover, 24. srpnja 1864. - München, 9. ožujka 1918.), njemački književnik

Počeo je kao novinar i glumac, pišući pjesme i pantomime. Njegova prva drama *"Proljetno buđenje"* ujedno je i njegov najpopularniji komad. Većinu i najvažniji dio njegova stvaralaštva čine drame u kojima glavno mjesto zauzima svijet nagona i strasti. Obara se na malograđanski moral i društvene ustanove i konvencije koje sputavaju čovjekovu iskonsku strast i ljubav. Wedekind ima veliko značenje za razvitak ekspresionizma u njemačkoj dramaturgiji, a izvršio je velik utjecaj i na mnoge pisce u srednjoj Europi.

## Najvažnija djela

* *Frühlings Erwachen* (*Buđenje proljeća*, 1891)
* *Erdgeist* (*Duh zemlje*, 1895)
* *Die Kammersänger* (*Dvorski pjevač* ili *Tenorist*, 1899) [jednočinka]
* *Der Marquis von Keith* (*Markiz od Keitha*, 1901)
* *Die Büchse der Pandora* (*Pandorina kutija', 1904)*
* *Musik* (*Muzika*, 1906)
* *Totentanz* (*Ples smrti*, 1908)
* *Schloss Wetterstein* (*Zamak Wetterstein*, 1910)
* *Franziska* (1910)
* *Bismarck* (1916)
* *Herakles* (*Heraklo*, 1917)