Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Puhački instrumenti

Raspored duvača u orkestru: 1. Drveni duvači: Fl. picc. = flauta pikola, Fl. = flaute, Ob. = oboe, C. ingl. = engleski rog, Cl. b. = bas klarinet, Cl. = klarineti, Fg. = fagoti, Cfg. = kontrafagot.
 2. Limeni duvači: Cor. = horne, Tr. = trube, Trbn. = tromboni, Tb. = tuba.
Erke
**Duvački instrumenti** (fr. *Instrument a vent*, engl. *wind instruments*), kako i sam naziv kaže, su instrumenti na kojima se ton proizvodi duvanjem, obično iz usta i pluća svirača. Duvački instrumenti su jedna velika i raznovrsna porodica. Razlikuju se po obliku, materijalu, načinu duvanja i ulozi. Oni spadaju u aerofone instrumente.

Tuba je najveći limeni duvački instrument koji proizvodi najdublje tonove od svih limenih duvačkih instrumenta.

Broj duvača u orkestru zavisi od veličine i vrste orkestra, kao i od potrebe kompozicije, tj. kompozitora koji stvara delo.

U simfonijskom orkestru iza gudača nalaze se svirači drvenih duvačkih instrumanata i rogova, a u poslednjem redu nalaze se svirači limenih duvačkih instrumenata (vidi sliku).

## Podela duvačkih instrumenata

Zavisno od materijala od kojih su proizvodeni, duvački instrumenti se dele na dve osnovne grupe:

1. **Drvene duvače**, u koje spadaju:
* Sve vrste *flauta*. Na njima se ton proizvodi duvanjem u mali kružni ulazni otvor.
* Sve vrste *oboa*. Na njima se ton proizvodi duvanjem u dvostruki jezičak.
* *Engleski rog*, na kojem se ton proizvodi takođe duvanjem u dvostruki jezičak.
* Sve vrste *klarinetа*. Na njima se ton proizvodi duvanjem u kljunasti usnik sa jednostrukim jezičkom.
* Sve vrste *saksofonа*. Na njima se ton proizvodi duvanjem u kljunasti usnik sa jednostrukim jezičkom.
* Sve vrste *fagotа*. Na njima se ton proizvodi duvanjem u dvostruki trščani jezičak.

2. **Limene duvače**, na kojima se ton proizvodi duvanjem u metalni čašičasti usnik. Tu spadaju:
* Sve vrste *trubе*.
* Sve vrste *trombona*.
* Sve vrste *tube* i
* Sve vrste *horni*.

## Povezano

* Aerofoni instrumenti
* Podela muzičkih instrumenata
* Usnik (drveni duvački instrumenti)

## Reference
# William Blake

| William Blake |
| --- |
| William Blake portretiran 1807. godine; autor: Thomas Phillips. |
| Biografske informacije |
| Rođenje | (1757-novembra-28)28. novembra 1757. London |
| Smrt | 12. augusta 1827. (dob: 69) London |
| Supružnik | Catherine Blake (1762–1831) |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | pisac, slikar, grafičar |
| Opus |
| Književni pravac | romantizam |
| Književne vrste | poezija |
| Znamenita djela |
| *Songs of Innocence and of Experience*, *The Marriage of Heaven and Hell*, *The Four Zoas*, *Jerusalem*, *Milton a Poem*, *And did those feet in ancient time* |
| Inspiracija |
| proširi
Od
* Biblija, Dante Alighieri, John Milton, Emanuel Swedenborg, Jakob Böhme, Mary Wollstonecraft, Henry Fuseli
 |
| proširi
Na
* Samuel Palmer, William Butler Yeats, Northrop Frye, Ralph Vaughan Williams, Hart Crane, Kahlil Gibran, Allen Ginsberg, W.S. Merwin, Patti Smith, Raoul Vaneigem, John Gardner, Clive Barker, Kenzaburo Oe, Paulo Coelho, Jim Morrison, Aldous Huxley, Bob Dylan, Ben Okri, Pete Doherty, E. P. Thompson
 |

**William Blake** (London, 28.11. 1757. - London, 12.8. 1827.), engleski književnik, slikar i grafičar

Bio je samouk. Likovno se obrazovao kopirajući Michelangela, Rafaela i Dürera i crtajući detalje arhitekture i plastike u Westminsterskoj opatiji, a književnu kulturu je stekao čitajući i imitirajući engleske renesansne pjesnike i savremene "predromantike". Njegov nazor na svijet formirao se u proučavanju Swedenborgovih teozofskih spekulacija i mnogih rasprava o gnosticizmu i druidizmu, ali je ipak, i kao slikar i kap pjesnik, ostvario originalna djela. On se možda najviše približio i dealnom poimanju smisla i slike u svojim lirskim pejsmama. Osim "Pjesničkih skica", njegova prvijenca, nijedno od njegovih djela nije štampano za njegova života, a u javnost su mogla doprijeti samo u malobrojnim primjercima što ih je svojeručno izrađivao posebnom tehnikom obojenog bakropisa, koju je sam izumio.

Od njegovih slikarskih radova osobito se ističu ilustracije Miltona, starozavjetne "Knjige o Jobu", Dantea.

## Djela

* "*Brak neba i pakla*"
* "*Pjesme nedužnosti*"
* "*Pjesme iskustva*"
# François-René de Chateaubriand

| François-René de Chateaubriand |
| --- |
| Anne-Louis Girodet de Roussy-Trioson: *Chateaubriand meditira nad ruševinama Rima* |
| Biografske informacije |
| Rođenje | 4. rujna 1768.  Saint-Malo, Francuska |
| Smrt | 4. srpnja 1848.  Pariz, Francuska |
| Počivalište | otok Grand Bé  Saint-Malo, Francuska |
| Državljanstvo |  francusko |
| Supružnik | Céleste Buisson de la Vigne |
| Partner | Charlotte Ives |
| Rodbina | René de Chateaubriand (otac) Apolline de Bedée (majka) |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | časnik, političar, pisac |
| Opus |
| Književni pravac | romantizam |
| Književne vrste | proza, esej, autobiografija |
| Jezik | francuski jezik |
| Znamenita djela |
| * *Atala* (roman, 1801.)
* *René* (roman, 1802.)
* *Génie du christianisme* (esej, 1802.)
* *Mémoires d'outre-tombe* (autobiografija, 1848.)
 |
| Inspiracija |
|
Na
* Victor Hugo
 |

**François-René, vikont de Chateaubriand** (Saint-Malo, 4. rujna 1768. – Pariz, 4. srpnja 1848.) je bio francuski pisac i političar koji se danas smatra začetnikom romantizma u francuskoj književnosti te jednim od najznačajnijih imena francuske književnosti.

Chateaubriand je rođen kao najmlađe od desetro djece u plemićkoj obitelji. Dok je njegova političa uloga u rojalističkom pokretu tokom Prvog Carstva i Restauracije bila prilično mala, njegova uloga u razvoju francuske književnosti je enormna. Njegovi opisi prirode kao i njegova analiza sentimenta vlastitog "ja" poslužila je kao inspiracija cijeloj generaciji francuskih romantičara, među kojima je bio i mladi Victor Hugo, koji će u zanosu izjaviti: "*Želim biti Chateaubriand ili ništa*". (francuski: *Je veux être Chateaubriand ou rien*). Također, Chateaubriand je u svom epohalnom djelu *René, ou les Effets des passions* prvi formulirao "val osjećanja" (francuski: *vague des passions*), a njegov René će postati amblematski lik tog novog artističkog senzibiliteta.

Chateaubriand je također bio dio opće pomame za egzotičnim u ovom periodu, opisujući Sjevernu Ameriku u svojim djelima *Atala* i *Les Natchez*, odnosno svoje putovanje Mediteranom u djelu *Itinéraire de Paris à Jérusalem*. U još jednom važnom djelu, *Génie du christianisme*, Chateaubriand je stao u obranu katoličke vjere u periodu kada se velik dio tadašnje inteligencije okrenuo protiv religije i njezinih struktura. Njegovo, ipak, najznačajnije djelo je njegova autobiografija *Mémoires d'outre-tombe*, u kojoj opisuje svoj razvoj i odrastanje, a koja se danas smatra monumentalnom romantičarskom biografijom i izvorom podataka za historičare.

Umro je u Parizu 4. srpnja 1848. godine, usred Revolucije 1848. godine.
# Samuel Taylor Coleridge

| Samuel Taylor Coleridge |
| --- |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | (1772-oktobra-21)21. oktobra 1772. Ottery St. Mary, Devon, Engleska |
| Smrt | 25. jula 1834. (dob: 61) Highgate, Engleska |
| Supružnik | Sarah Fricker |
| Djeca | Sara Coleridge, Berkeley Coleridge, Derwent Coleridge, Hartley Coleridge |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | pjesnik, kritičar, filozof |
| Opus |
| Književni pravac | Romanticizam |

**Samuel Taylor Coleridge** (Ottery St. Mary, 21.10. 1772. - London, 25.7. 1834.), engleski književnik.

## Biografija

Pohađao je školu u Cambridgeu, koju napušta i bježi u vojsku, iz koje ga roditelji ubrzo iskupljuju. Nastavio je školovanja, te upozanje Roberta Southeya i s njim planira osnivanje utopističke zajednice u Americi (Pantisocratic community). Pod uticajem je ideja Francuske revolucije i sve se više zanima za politiku i filozofiju, a poslije i za teologiju (ali je konačno, iako je počeo kao jakobinski revolucionar, završio kao konzervativac).

U skladu s planom svoga utopijskog društva, ženi se Sarom Fricker, a Southney s njegovom sestrom, što je dobrim dijelom poslije unesrećilo Coleridgeov život. Lošeg zdravlja, razdiran između vlastitoga stvaralačkog nagona, obiteljskog života i nesigurnih suvremenih prilika, stalno se sukobljavao sa sobom i s okolinom. S mukom se izdržavao, surađujući s novinama, oviseći često posve o pomoći prijatelja. Sprijateljuje se s Wordsworthom, godine 1798. odlazi u Njemačku na nekoliko mjeseci kako bi naučio jezik. Godine 1804. putuje zbog astme na Maltu, gdje se zapošljava kao tajnik guvernera A. Balla, a zatim je u Rimu, gdje je upoznao L. Tiecka i A. Humboldta. Vraća se u Englesku 1806. godine, a njegovo imovno i zdravstveno stanje sve više se pogoršava: prekida dugogodišnje prijateljstvo s Wordsworthom, sve više uživa opijum, no njegov uticaj na mlade sve više raste (Byron, Keats). Podlegao je bolesti, koja ga je cijelog života mučila, i opijumu, ne doživjevši veliku pobjedu svojih ideja, do koje su ubrzo doveli engleski romantičari.

Bio je svestran i neprestano u letu za idejama, a djelovao je kao pjesnik, predavač, propovjedni, novinar, prevoditelj Schillerova "Wallensteina", teolog, kritičar i esejist, davši svemu - sputavan neprilikam i ometan bolešću - mnogo manje nego što je nosio u sebi. Najbolji je i najpoznatiji kao pjesnik triju izvrsnih pjesama: "Pjesma o starom mornaru", "Christabel" i "Kubla Khan". Po nekima on je najbolji književni kritičar što ga je Engleska ikada imala, čovjek koji je vratio dostojanstvo i dao težinu kritici, okrenuvši se pitanjima njene biti, metode i smisla. Izvršio je golem uticaj na moderne kritičarske škole angloameričke književnosti. Njegova cjelokupna duhovna akcija težila je utopističkoj sintezi znanosti, umjetnosti, religije i politike.

## Djela

* "Robespierreov pad" (zajedno s Southeyem)
* "Lirske balade" (zajedno s Wordsworthom)
* "Sibilsko lišće"
* "Biographia Literaria"
* "Ispovijesti ispitivačkog duha"
* "Kritika o Shakespereau"
# Ernst Theodor Amadeus Hoffmann

| Ernst Theodor Amadeus Hoffmann
 |
| --- |
|   |
|  |
| Puno ime
 | Ernst Theodor Wilhelm Hoffmann
 |
| Pseudonim
 | E.T.A. Hoffman
 |
| Rođenje
 | 24. siječnja 1776.  Kalinjingrad, Rusija
 |
| Smrt
 | 25. lipnja 1822.  Berlin, Njemačka
 |
| Zanimanje
 | pisac
 |
| Nacionalnost
 |  Nijemac
 |
| Književni period
 | romantizam
 |
| Važnija djela
 | *Đavolji eliksiri* *Životna naziranja mačka Murra* |

**Ernst Theodor Wilhelm Hoffmann** (Kalinjingrad, 24. siječnja 1776. - Berlin, 25. lipnja 1822.) poznatiji pod pseudonimom **E. T. A. Hoffmann (Ernst Theodor Amadeus Hoffmann)** je najpoznatiji predstavnik njemačke romantičarske novelistike.

Svestrano nadaren bavio se raznim granama umjetnosti (bio je slikar, redatelj, dirigent i skladatelj), te se njegove slikarke i glazbene sklonosti osjećaju i u književnom radu, kojemu se posvećuje tek potkraj života. Napisao je tri zbirke pripovijesti (*Fantazije u Collotovoj maniri - Fantasiestüke in Callots manier*,1813-15; *Noćne zgode - Nachtststücke*, 1817 i *Serpinova braća - Die Serpionsbrüde*, 1819-21) i dva romana (*Đavolji eliksiri - Die Elixiere des Teufels*, 1816 i *Životna naziranja mačka Murra - Die ebensansichten des Katers Murr*, 1821), u kojima spaja elementa "romana strave i užaša" s fantastičnim svijetom narodnih bajki i vjernim realističkim opisima građanskog života i tako nas uvodi u jedan poseban svijet u kojem se neraskidivo isprepleću san i jav, mašta i realnost. Hoffmannovo je stvaralaštvo izvršiloznatan utjecaj i na mnoge europske pripovjedače XIX. stoljeća (Scott, Balzac, Gogolj, Poe, Baudelaire, Kafka i dr.)
# Friedrich Hölderlin

**Friedrich HölderlinFriedrich Hölderlin** (Lauffen am Neckar, 20.3. 1770. - Tübingen, 7.6. 1843.) je bio njemački književnik

Studirao je teologiju, a poslije radio kao učitelj. Prijateljevao je s Hegelom, Schellingom i Schillerom. Zadnjih 40 godina života proveo je kao neizlječiv duševni bolesnik. Značajka njegove poezije su antički ideali i simboli. Ostvario je sintezu klasike i romantike. Njegovo djelo postalo je poznato tek poslije njegove smrti. Jedan od njegovih obožavatelja bio je i poznati filozof Martin Hajdeger.

**Djela: "Hyperion ili pustinjak u Grčkoj",
* "Empedoklva smrt",
* "Pjesme".

## Vanjske veze

* Hölderlin at *Books and Writers* Arhivirano 2014-12-26 na Wayback Machine-u
* Penguin UK author's page on Hölderlin Arhivirano 2007-09-30 na Wayback Machine-u
* "Friedrich Hölderlin's Life, Poetry and Madness" Arhivirano 2012-02-04 na Wayback Machine-u - 1830 essay by Wilhelm Waiblinger
* "In Pressel’s Garden-house" Arhivirano 2007-08-10 na Wayback Machine-u (.pdf file) - 1913 story by Hermann Hesse about Hölderlin's madness in Tuebingen
* 1911 encyclopedia entry on Hölderlin
* Hölderlin Gesellschaft (in German, links to English, French, Spanish, and Italian)
* Selected Poems of Hölderlin Arhivirano 2010-02-10 na Wayback Machine-u - English translations
* Poems by Friedrich Hölderlin - English translations
* *The Ister* Arhivirano 2012-06-05 na Wayback Machine-u - the 2004 film
* Tuebingen Hölderlin Clock Arhivirano 2007-09-28 na Wayback Machine-u - novelty item from Hölderlin's Tuebingen
* Complete list of Hölderlin's poems in German
* InstaPLANET Cultural Universe: *Die Heimath* and *Überzeugung* in the original German with a translation into English by Ana Elsner
# Alphonse de Lamartine

| Alphonse de Lamartine
 |
| --- |
|  *Alphonse de Lamartine*, ca.1869 |
|  |
| Puno ime
 | Alphonse Marie Louis de Prat de Lamartine
 |
| Rođenje
 | 21. listopada 1790.  Mâcon, Francuska
 |
| Smrt
 | 28. veljače 1869.  Pariz, Francuska
 |
| Zanimanje
 | političar, pisac
 |
| Nacionalnost
 |  Francuz
 |
| Književni period
 | romantizam
 |
| Supruga(e)
 | Maria Birch
 |
| Važnija djela
 | *Jezero* |

**Alphonse-Marie-Louis de Prat de Lamartine** (Mâcon, 21. listopada 1790. - Pariz, 28. veljače 1869.), francuski književnik i političar.

Poznat je po autobiografskoj poemi *"Jezero"*, koja retrospektivno opisuje ljubav jednog para gledana kroz oči propalog čovjeka. Lamartine je bio umjetnik u francuskoj poetičkoj formi. Bio je jedan od rijetkih Francuza koji je svoj književni dar kombinirao s politikom. Odgojen u ortodoksnom kršćanstvu postao je bogoljub, te je napisao *Jocelyn* i *La Chute d'un ange*. Napisao je *Povijest žirondinaca* 1847. koja opisuje žirondince.
Puno je putovao a u Turskoj se 1820. godine oženio engleskinjom Mariom Birch.

Radio je za francusku diplomaciju u Italiji od 1825. do 1828. godine. Član *Académie française* postao je 1829. godine. Bio je Ministar vanjskih poslova od 24. veljače 1848. do 11. svibnja 1848. godine.

Umro je u Parizu završivši svoju karijeru literarnim slomom.

## Bibliografija

* *Saül* (1818.),
* *Méditations poétiques* (1820.),
* *Nouvelles Méditations* (1823.),
* *Harmonies poétiques et religieuses* (1830.),
* *Sur la politique rationnelle* (1831.),
* *Voyage en Orient* (1835.),
* *Jocelyn* (1836.),
* *La chute d'un ange* (1838.),
* *Recueillements poétiques* (1839.),
* *POvijest žirondinaca* (1847.),
* *Raphaël* (1849.),
* *Confidences* (1849),
* *Geneviève, histoire d'une servante* (1851.),
* *Graziella* (1852.),
* *Les visions* (1853.),
* *Cours familier de littérature* (1856.),
* *La Vigne et la Maison* (1857.),
* *Povijest revolucije iz 1848* (1849.),
* *Le tailleur de pierre de Saint-Point* (1851.).
# Gérard de Nerval

| Gérard de Nerval
 |
| --- |
| Rođenje
 | 22. svibnja 1808. Pariz, Francuska
 |
| Smrt
 | 26. siječnja 1855. Pariz, Francuska
 |
| Književne vrste
 | poezija
 |
| Književni period
 | romantizam
 |

Gérard de Nerval
**Gérard de Nerval** (Pariz, 22. svibnja 1808. – Pariz, 26. siječnja 1855.), francuski književnik.

Iz bogata, raznovrsna i zanimljiva opusa potrebno je istaknuti *Nacionalne elegije* i ciklus *12 muzikalnih soneta Himere*, a od proznih radova *Kćeri vatre*, pripovijest *Aureliju*. Bio je važan i prevodilac koji je izvrsno preveo Goetheova Fausta.

## Biografija

Rodio se u Parizu, u siromašnoj građanskoj obitelji. Rano je ostao bez majke, čijeg je stalnog prisustva lišen od samog rođenja, jer je bio dat nepoznatim skrbnicima. Djetinjstvo je proveo kod rođaka u mjestu Mortfonten, sjeverno od Pariza. Kao vrlo mlad je počeo objavljivati ​​stihove, patriotski nastrojene. Bio je veliki obožavatelj Napoleona Bonapartea, a kao umjetnik je gajio kult njemačke kulture. Poslije dva zatvaranja zbog sudjelovanja u studentskim neredima 1832, istakao se, kao student medicine, u borbi protiv kolere koja je harala Parizom. Po povratku s jednog putovanja, 1834. godine, prvi put je sreo glumicu Ženi Colon (francuski: *Jenny Colon*). Pjesnikova ljubav vremenom je postala opsesija i dobila znak uzvišenog, mističnog kulta. Živio je siromašno, samo od svog književnog rada. Godine 1841. pokazali su se prvi vidljivi znaci njegovog mentalnog poremećaja, što je sam nazvao *"proširivanje sna u stvarni život"*. Nakon smrti Ženi Colon 1842, krenuo je na put po istočnim zemljama. Inspiriran tim putovanjima objavljuje knjigu *Put na istok*. Iste godine (1851) Nerval zapada u tešku duševnu krizu. Odlazi u sanatorij na liječenje, ali se i dalje bavi književnim radom. Pušten je 1854. Od tada je živio lutalački životom, u neimaštini, a duhovnu pometenost povećavao je i njegov strah da više neće moći književno stvarati. U zoru 26. siječnja a 1855. prolaznici su našli pjesnika obješenog o rešetke prihvatilišta za sirotinju.
# Novalis

**NovalisNovalis** (pravog imena **Georg Philipp Friedrich von Hardenberg**) (Oberviederstedt kod Mansfelda, 2. svibnja 1772. - Weissenfels, 25. ožujka 1801.), njemački filozof i književnik.

Studirao je filozofiju u Jeni, pravo u Leipzigu, te rudarstvo u Freibergu. Smrt njegove velike ljubavi, Sophie von Lühn koja u 15. godini umire od tuberkuloze, ostavila je pečat na čitavom njegovu stvaralaštvu. Bio je u dodiru s romantičarskim krugom u Jeni. Njegovo najpoznatije djelo je nedovršeni roman "Heinrich von Ofterdingen", koji je zamišljen kao romantičarska suprotnost građanskom "Wilhelmu Meisteru". Najznačajniji je njemački zastupnik rane romantike, a zbog prijevremene smrti od tuberkuloze njegovo djelo ostalo je u fragmentima.
# Walter Scott

**Walter Scott** (1822)
**Walter Scott** (Edinburgh, 15.8. 1771. - Abbotsford, 21.9. 1832.) bio je škotski pjesnik i romanopisac.

Od djetinjstva je pokazivao interes za povijest, pjesništvo, neobična putovanja i fantastične pripovijesti. Sakupljao je škotske balade i 1802. javio se zbirkom »Minstrelsko pjesništvo sa škotske granice«. Na početku je pisao isključivo poeziju s temama iz srednjeg vijeka i škotske povijesti. Kao moralist nastoji da pobjeđuje dobro. Junaci njegovih romana hrabri su i velikodušni, a pravda na kraju nadjača nepravdu. U svojoj prozi daje dramatične zaplete, viteške običaje i snažne ličnosti, a karakteriziraju ga poznavanje škotske i engleske prošlosti te romantičarska raspoloženja.

Nakon što je odbio položaj pete laureatusa 1813., Scott se okrenuo pisanju povijesnih romana. Prvi u nizu više od 20 romana bio je »Waverly« (1814.). Uslijedili su: »Crni patuljak« (1816.), »Rob Roy« (1817.), »Srce Midlothiana« (1818.) i »Ivanhoe« (1820.) koji su naišli na široki odjek među čitateljima. Svojim djelima snažno je utjecao na pisce u SAD-u i Europi. Među mnogima i na Augusta Šenou kojeg često nazivaju "hrvatskim Walterom Scottom".

Zanimljivo je da su svi njegovi romani do 1827. izlazili pod raznim pseudonimima. Uz slavne priče u stihovima i romane, Scott je napisao i niz drama s kojima nije postigao toliki uspjeh. Sir Walter Scott umro je 1832.

Prema Goetheu preveo je i *Hasanaginicu* na engleski jezik.

## Djela

* Waverly (1814.)
* Crni patuljak (The Black Dwarf, 1816.)
* Rob Roy (1817.)
* Srce Midlothiana (The Heart of Midlothian, 1818.)
* Ivanhoe (1820.)
* Quentin Durward (1823.)
* *Letters on Demonology and Witchcraft* (1831)
* Lammermoorska zaručnica
* Nigelovi doživljaji
* Quentin Durward

## Vanjske veze

* Walter Scott Digital Archive at the University of Edinburgh library: includes much primary material
* The Edinburgh Sir Walter Scott Club Arhivirano 2007-02-06 na Wayback Machine-u
* Sir Walter Scott, biography by Richard H. Hutton, 1878, from Project Gutenberg
* Djela čiji je autor Walter Scott na Projektu Gutenberg
* University of Pennsylvania e-texts of some of Walter Scott's works
* Sir Walter Scott's death mask
* Dandie Dinmont Terriers named after a character in Guy Mannering Arhivirano 2007-03-15 na Wayback Machine-u
* The Keepsake Stories Arhivirano 2007-10-22 na Wayback Machine-u at Arthur's Classic Novels website.
* My Native Land Arhivirano 2011-05-06 na Wayback Machine-u audio - Bullwinkle voice impression
* WorldCat Identities page for 'Scott, Walter Sir 1771-1832' Arhivirano 2012-07-26 na Wayback Machine-u
# Milij Balakirev

| Milij Aleksejevič Balakirev Милий Алексеевич Бала́кирев |
| --- |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | 2. siječnja 1837. Nižnji Novgorod, Rusija |
| Smrt | 29. svibnja 1910. Petrograd, Rusija |
| Opus |
| Suradnici | *Petorica* Mihail Glinka |
| Znamenita djela |
| *Islamej* *Kralj Lear* *Tamara* *Rusija* |

**Milij Aleksejevič Balakirev** (rus. **Милий Алексеевич Бала́кирев**, Nižnji Novgorod, 2. siječnja 1837. - St. Petersburg, 29. svibnja 1910.), ruski skladatelj, pijanist i dirigent

Predstavnik je ruskog nacionalnog glazbenog smjera, utemeljitelj i idjeni vođa skladateljske grupe po njemu nazvane Balakirevljev kružok ili Petorica. Utemeljio je u St. Petersburgu besplatnu glazbenu školu. Nadovezujući se na Glinku, izgradio je svoj glazbeni stil na elementima folklora, prvenstveno ruskog i orijentalnog te na živopisnoj programatskoj osnovi. Najpoznatija su mu djela koloristički bogate simfonijske pjesme "Tamara" i "Rusija", uvertira na tri ruske teme, glazba za "Kralja Leara", klavirske kompozicije, posebno fantazija "Islamej", jedno od vrhunskih djela postchopinovskog klavirskog virtuoziteta. Jak poticaj istraživanju ruske narodne pjesme dale su njegove stilski vjerne obrade.
# Johannes Brahms

Johannes Brahms
**Johannes Brahms** (Hamburg, 7. svibnja 1833. - Beč, 3. travnja 1897.), njemački skladatelj

Karijeru je započeo kao pijanistički virtuoz. Robert Schumann mu je pomogao da se afirmira kao skladatelj, predstavivši ga glazbenoj javnosti i zauzimajući se za tiskanje njegovih djela. Polazi od klasičnog i baroknog naslijeđa, ali je njegov glazbeni izraz u osnovi romantičarski. U njegovu opusu nalaze se sve glavne instrumentalne i vokalne vrste, izuzevši opere. Često se inspirirao narodnom glazbom, a osobito se istaknuo na području komorne glazbe i solo pjesama. Četiri simfonije, dva klavirska koncerta, violinski koncert u D duru, dvorski koncert za violinu i violončelo u A-molu, Njemački requiem i brojne solo pjesme samo su dio najvažnijeg Brahmsovog opusa, uz komorna djela te crkvena djela kojima je zaokružio bogato stvaralaštvo.