# Théodore Géricault

| Gustave Courbet |
| --- |
| Romantizam |
| Crtež Alexandrea Colina iz 1816. godine |
| Biografske informacije |
| Rođenje | 26. rujna 1791. Rouen, Francuska |
| Smrt | 26. siječnja 1824. Pariz |
| Opus |
| Polje | slikarstvo - grafika - crtež |
| Praksa | Rouen, Pariz, Rim, London |
| Znamenita djela |
| *Splav Meduza* *Konjanik u napadu* *Luda starica* |
| Influencija |
| proširi
Od
* Peter Paul Rubens, Titian, Diego Velázquez, Rembrandt i John Constable
 |
| proširi
Na
* Romantizam, Gustave Courbet, itd.
 |

**Teodor Žeriko**  (francuski: *Théodore Géricault*; 26. septembar 1791 — 26. januar 1824) je bio značajan francuski slikar i litograf, poznat po slici *Splav Meduza*. Ta slika je označila početak romantizma u likovnoj umetnosti. Jedan je od osnivača romantizma.

## Obrazovanje

Rođen je u Ruanu u Francuskoj i obrazovan je u tradiciji engleske umetnosti Karla Vernea i klasične kompozicije Pjera Narsisa Žerena, koji je bio rigorozni klasicista. Žeriko je brzo napustio školovanje i odlučio je da proučava dela u Luvru, gde je kopirao dela Peter Paul Rubensa, Ticijana, Dijega Velaskeza i Rembranta. To je radio od 1810. do 1815.

## Uspeh

Prvi veliki rad *Konjanik carske garde* izlagao je u pariškom salonu 1812. i primetio se uticaj Rubensa i interes za tekuće teme. Sa tim uspehom i sa ambicijom promenio je smer. Sledećih nekoliko godina Žeriko je izradio male serije konja i konjanika.

Izlagao je *Ranjenog konjanika* u pariškom salonu 1814. na tome radu je mnogo više radio, ali slabije je bio primljen. Dve godine nakon toga proučavao je konstrukciju i kompoziciju likova, a to je proizlazilo iz njegove predodređenosti za dramu i ekspresiju.

Odlazio je u Firencu i Rim (1816-1817), gde je bio fasciniran Mikelanđelom. Sam Rim inspirisao ga je za veliko platno Trka berberskih konja, rad epske kompozicije i apstrahtne teme. Žerko to platno nikad nije završio i vratio se u Francusku.

## Splav Meduza

Žeriko se stalno vraćao vojnim temama, pa je napravio i seriju litografija sa vojnim temama. Njegov najznačajniji rad je *Splav Meduza* (1819). Oslikao ga je prema stvarnom događaju, kada je kapetan ostavio posadu i putnike da umru. Taj incident je postao nacionalni skandal, a Žeriko je dramatičkom interpretacijom predstavio tragediju na monumentalnu skalu. Slika sa jedne strane optužuje korumpiranost, a sa druge strane dramatizira večnu temu čovekove borbe sa prirodom. Mladi Ežen Delakroa je pozirao za jednog od likova, koji su umirali. Ta slika je kod nas poznata i pod nazivom *Brodolomci fregate Meduza*.

Klasično oslikavanje likova i struktura kompozicije su u kontrastu sa turbulentnošću teme i slika predstavlja jedan most između neoklasicizma i romantizma. Na sliku su uticale mnoge slike koje je Žeriko izučavao.
Slika je jako delila umetnike na pariškom salonu 1819, kada je prvi put bila prikazana. U Engleskoj je slika 1820. bila vrlo dobro primljena. Jedno vreme je Žeriko slikao u Londonu.

## Kasniji rad

Nakon povratka u Francusku naslikao je seriju slika psihijatarskih pacijenata. Na tim slikama je uspevao da dokumentuje psihološke pojedince.
Poslednje što je radio bilo je proučavanje epskih kompozicija uključujući *Otvaranje vrata španske inkvizicije* i *Afrička trgovina robovima*. Žerikovo zdravlje je bilo narušeno i zbog pada sa konja i zbog tuberkoloze. Umro je 1824. u Parizu.

## Slike

* Oficir carske garde na konju, *Officier de chasseurs à cheval de la garde impériale chargeant* (ou *Chasseur de la Garde*, 1812)
* *Cuirassier blessé quittant le feu* (1814)
* Derbi u Epsomu, *Le Derby d'Epsom* (1821)
* *L'Aliéné* (1822)
* *La Monomane du jeu* (1819-1822)
* Monomanija zavisti ili Hijena iz Salpetrijera,'La Monomane de l'envie *(ou* La Hyène de la Salpêtrière*, 1822)*
* Portret ludaka (Čovek koji pati od paranoidne ideje o vojnoj časti) *Le Monomane du commandement militaire* (1819-1822)