Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Iguazú (rijeka)

| Iguazu Rio Iguaçu Río Iguazú  |
| --- |
|  |
| Lokacija |
| Države |  Brazil  Argentina  Paragvaj |
| Hidrografija |
| Izvor   – aps. visina | Planine Serra do Mar (Curitiba) ? m |
| Ušće   – aps. visina | Paraná na tromeđi Brazil - Paragvaj - Argentina ? m |
| Dužina | 1 320  km |
| Hidrologija |
| Protok   – srednji |  ? m³/s |
| Sliv   – površina |  ? km² |
| Ulijeva se u | Paraná |

**Iguazu** (portugalski: *Rio Iguaçu*, španjolski: *Río Iguazú*) je rijeka u Brazilu, duga 1 320 km , koja na tromeđi Brazil - Paragvaj - Argentina uvire u Paranu.

## Geografija

*Iguazu* izvire na obroncima masiva Serra do Mar pored grada Curitiba na jugu Brazila. Od izvora teče u smjeru zapada kroz brazilske države Santa Catarina i Paraná. U manjem dijelu svog donjeg toka formira granicu između Brazila i Argentine. Nakon što doplovi do tromeđe Brazil - Paragvaj - Argentina uvire u rijeku Paranu.

*Iguazu* je slavan po svojim ogromnim **Istoimenom Slapovima** visokom prosječno po 70 m.

## Izvori

## Vanjske veze

* *Iguaçu River* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
# Vodopadi Iguazú

| Vodopadi Iguazú Iguassu; Iguaçu |
| --- |
| Vodopadi Iguazú |
| Lokacija |
| Položaj | Misiones; Paraná |
| Država |  Brazil  Argentina |
| Koordinate | 25°41′12″S, 54°26′41″W |
| Hidrografija |
| Vrsta | katarakt |
| Vodotok | Iguazú |
| Sliv | atlantski |
| Vodopad |
| Broj padova | 275 |
| Visina   – ukupna |  82 m |
| Širina   – maksimalna |  2700 m |
| Protok | 1746 m³/s |
| Karta |
| class=notpageimage| Vodopadi Iguazú na karti Brazila |

**Vodopadi Iguazú** (također *Iguassu, Iguaçu* por. *Cataratas do Iguaçu*, špa. *Cataratas del Iguazú*), su vodopad na rijeci Iguazú, na granici između brazilske države Paraná 20% i argentinske provincije Misiones 80%. Vodopad, koji rijeku Iguazú dijeli na gornji i donji tok, među najvećim i najspektakularnijim su vodopadima na svijetu, te uživaju status svjetske baštine.

## Opis

Naziv *Iguazú* porijeko vuče iz jezika naroda Guaraní od riječi *y* (vode) i *guasu* (velike). Guaraní legenda govori o namjeri boga da se oženi prelijepom djevojkom *Naipí*, no ona je pobjegla sa svojim ljubavnikom *Tarobá* u kanuu. U gnjevu, bog je rascijepio rijeku stvorivši vodopad, osudivši ljubavnike na vječi pad. Vodopadi, koji su locirani u nacionalnim parkovima *Iguazú* u Argentini i *Iguaçu* u Brazilu, sastoje su od 275 slapova visine do 70 metara, duž 2,7 kilometara. Neke od individualnih grupa visoke su do 82 metra, dok je većina visoka oko 64 metara, te oko 900 metara kanjona od ukupno 2,7 kilometara nije prekriveno vodopadima. Bazaltni rub kanjona preko kojeg se prelijeva voda nazaduje oko 3 mm godišnje. Rijeka Iguazú pritoka je Paraná, nizvodno od čuvene hidroelektrane Itaipu. U blizini vodopada, sa svake strane rijeke, nalaze se dva grada: brazilski Foz do Iguaçu i argentinski Puerto Iguazú.

## Otkriće

Prvi Europljanin koji je posjetio vodopade, bio je španjolski konkvistador Álvar Núñez Cabeza de Vaca 1541, prema kojem je nazvan jedan od slapova na argentinskoj strani, kao i prema Boselliju koji je slapove ponovo otkrio u 19. stoljeću.

Iguazú
## Galerija

* Panorama 2005.
* 1984.
* 2004.
* Argentinska strana

## Reference

## Vanjske veze

* worldheritagesite.org Arhivirano 2012-12-04 na Archive.is-u
* 360° Vodopadi Iguazú Arhivirano 2009-12-19 na Wayback Machine-u
# Rio Negro (Amazona)

| Rio Negro Río Negro Crna rijeka  |
| --- |
|  |
| Lokacija |
| Države |  Kolumbija  Venecuela  Brazil |
| Hidrografija |
| Izvor   – aps. visina | Kolumbija (Departman Guainía) ? m |
| Ušće   – aps. visina   – vrsta | Amazona kod Manausa (Brazil) ? m estuarij |
| Dužina | 2 253  km |
| Pritoke | Vaupés, Branco |
| Hidrologija |
| Protok   – srednji |  28 000 m³/s |
| Sliv   – površina |  691 000 km² |
| Ulijeva se u | Amazona |
| Transport |
| Plovnost | Manausa - 724 km uzvodno |

**Rio Negro** (portugalski: *Rio Negro*, španjolski: *Río Negro*) prevedeno - **Crna rijeka** je najveća lijeva pritoka Amazone, i najveća rijeka - *crne vode* na svijetu
duga 2 253 km.

*Rio Negro* je poznat i kao spoj dva velika porječja; - Orinoca i Amazone preko - *bifurkacije - Casiquiare*.

## Geografija

*Rio Negro* ima porječje od 691 000 km² i prosječni istjek od 28 000 m³/s na ušću kod Manausa. Od njegovih 2 253 km dužine , - 1 368 km otpada na Brazil.

*Rio Negro* izvire u Kolumbiji na istočnim obroncima Anda kao **Rio Guainia** nakon tog teče u smjeru sjeveroistoka sve do granice sa Venecuelom, zatim pravi veliki zavoj i teče prema jugu. U tom dijelu svog toka formira granicu između Kolumbije i Venecuele.

Kod venecuelanskog gradića San Carlos de Rio Negro na nadmorskoj visini od 91 m, *Río Guainía* se spaja sa rijekom Casiquiare, tek odatle se ta zajednička rijeka zove **Rio Negro**. Odatle teče u smjeru jugoistoka, uz granicu Kolumbije, kod gradića Cucui ulazi u Brazil i pravi zavoj prema jugozapadu, nešto uzvodno od brazilskog grada São Gabriel da Cachoeira, prima svoju najveću pritoku Vaupés.

Kuriozum je da Vaupés dijeli svoj izvor u Andama sa velikom pritokom Orinoca, rijekom Guaviare.
Odatle *Rio Negro* teče kroz prašume u smjeru istoka uz velike meandre, i mnoštvo rukavaca, stvarajući brojne otoke, blago skrećući prema jugu. U tom dijelu svog donjeg toka prima brojne pritoke sa sjevera od kojih je najveći Branco. Od Branca skreće prema jugoistoku da se grada Manaus spaji sa Amazonom, koji se u gornjem toku zove **Solimões**.

Tok Rio Negra na porječju Amazone
Porječje *Rio Negra* je rijetko naseljen kraj tropske prašume, iako uz njegov tok nema većih naselja, - po rijeci se odvija živ promet brodovima, jer je plovan od Manausa 724 km uzvodno. Čista crna boja njegove vode, po kojoj je i dobio ime, rezultat je razgradnje organskih tvari u rubnim močvarama i mulja uz korito. Koliko je *Rio Negra* crn, najbolje se vidi na ušću sa Brancom i Amazonom koje imaju žučkasto - smeđe vode, od gomile mulja koje nose.

## Izvori

## Vanjske veze

* *Negro River* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
# São Francisco (rijeka)

| São Francisco Rio São Francisco  |
| --- |
|  |
| Lokacija |
| Države |  Brazil |
| Hidrografija |
| Izvor   – aps. visina | Serra da Canastra (Minas Gerais) 730  m |
| Ušće   – aps. visina | kod grada Aracaju (Atlanski ocean) 0 m |
| Dužina | 2 914  km |
| Pritoke | Paracatu, Corrente, Grande, São Pedro, Ipueira, Pajeú, Moxotó |
| Hidrologija |
| Protok   – srednji |  2 943 m³/s |
| Sliv   – površina |  631 200 km² |
| Ulijeva se u | Atlanski ocean |
| Transport |
| Plovnost | uz prekide (za manje brodove) |
| Karta |
|  |

**São Francisco** (portugalski: *Rio São Francisco*) je velika brazilska rijeka duga - 2 914. Ona čitavim svojim tokom teče kroz Brazil, pa je po tom kriteriju zapravo ona najduža brazilska rijeka, Brazilijanci je zovu *Rijekom nacionalnog jedinstva*, jer je dugo služila kao transporna žila kucavica između sjeveroistočnih i južnih regija Brazila.

Porječje *São Francisca* je četvrto po veličini u Južnoj Americi, nakon izgradnje akumulacionog jezera - Sobradinho, rijeka je postala najveći izvor elekrtrične energije za sjeveroistočni Brazil.

Ime rijeci dato je po generalu jezuitskog reda iz 16. vijeka *Franciscu Borgi*.

## Geografija

Karta porječja *São Francisca*
*São Francisco* izvire na istočnim padinama masiva Serra da Canastra, na jugozapadu države Minas Gerais, na nadmorskoj visini 730 m, oko 150 km sjeverozapadno od grada Belo Horizonte.

Nakon izvora rijeka teče više od 1 600 km na sjever preko država Minas Gerais i Bahia, sve do velikog akumulacionog jezera Sobradinho, koje završava kod dva grada blizanca Juazeiro i Petrolina (na suprotnim stranama rijeke). U tom dijelu svog toka *São Francisco* prima svoje najveće pritoke Paracatu, Corrente i Grande.

Oko 169 km ispod grada Petrolina, *São Francisco* počinje skretati prema sjeveroistoku u velikom luku i ulazi zonu brzaka i slapova dugu 483 km. U ovom dijelu rijeka formira granicu između država Bahia (jug) i Pernambuco (sjever). Za visokog vodostaja brzaci u gornjem dijelu se daju preploviti, ali ispod Petrolina rijeka nije plovna. U tom dijelu toka u rijeku uviru pritoke; São Pedro, Ipueira i Pajeú. Kraj zone brzaka završava velikim vodopadom Paulo Afonso. Na vrhu vodopada, rijeka se iznenadno dijeli na tri rukavca i pada preko granitnih stijena sa visine 84 m. Nakon vodopada, u svom donjem dijelu *São Francisco* prima pritoku Moxotó, i formira granicu između država Sergipe (jug) i Alagoas (sjever). Taj dio toka dug je 306 km, i završava relativno uskim ušćem u Atlantski ocean, oko 96 km sjeveroistočno od grada Aracaju.

*São Francisco* ima porječje od 631 200 km² i prosječni istjek od 2 943 m³/s na ušću kod Aracajua. Na rijeci je izgrađeno više hidroelektrana.

## Izvori

## Vanjske veze

* *São Francisco River* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
# Madeira (rijeka)

| Madeira Rio Madeira  |
| --- |
|  |
| Lokacija |
| Države |  Bolivija  Brazil |
| Gradovi | Porto Velho |
| Hidrografija |
| Izvor   – aps. visina | (Bolivija) 180 m |
| Ušće   – aps. visina   – vrsta | Amazona 145 istočno od Manausa (Brazil) ? m delta |
| Dužina | 3 352  km |
| Pritoke | Abuná |
| Hidrologija |
| Protok   – srednji |  24 397 m³/s |
| Sliv   – površina |  850 000 km² |
| Ulijeva se u | Amazona |
| Transport |
| Plovnost | 1 300 km za manje brodove |
| Karta |
|  |

**Madeira** (portugalski: *Rio Madeira*) je najveća desna pritoka Amazone, duga 3 352 km.

## Geografija

*Madeira* se formira u bolivijanskim prašumama kod mjesta Villa Bella gdje se spajaju rijeke Mamoré i Beni. Nakon toga teče gotovo pravilno u smjeru sjevera, u tom dijelu dužinom od 100 km formira granicu između Bolivije i Brazila.

Nakon što primi svoju naveću pritoku Abunu, meandrira prema sjeveroistoku kroz brazilske države Rondônia i Amazonas do svog ušća u Amazonu 145 km istočno od grada Manausa.

Tok Madeire na karti porječja Amazone
*Madeira* ima porječje veliko od 850 000 km² i prosječni istjek od 24 397 m³/s na svom ušću kod grada Manausa.

## Izvori

## Vanjske veze

* *Madeira River* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
# Tapajós

| Tapajós Rio Tapajós  |
| --- |
|  |
| Lokacija |
| Države |  Brazil |
| Hidrografija |
| Izvor | spoj rijeka Teles Pires i Juruena (Mato Grosso) |
| Ušće   – aps. visina | kod grada Santarém ? m |
| Dužina | 1992 km |
| Pritoke | Río Cururu, Río Leste |
| Hidrologija |
| Protok   – srednji |  13.000 m³/s |
| Sliv   – površina |  700.000 km² |
| Ulijeva se u | Amazonu |
| Transport |
| Plovnost | čitavim tokom 650 km |

**Tapajós** (portugalski: *Río Tapajós*) je brazilska rijeka duga 1992 km (zajedno sa svojom najvećom pritokom Teles Pires), velika desna pritoka Amazone.

## Hidrografija

Tapajós se formira na sjeveru brazilske države Mato Grosso gdje se spajaju rijeke Teles Pires i Juruena.

Od izvora teče u smjeru sjevera preko visoravni Mato Grosso, u tom dijelu formira granicu između država Mato Grosso i Amazonas, a nakon toga i granicu između Amazonasa i Pará. Pri kraju svog toka zavija prema sjeverozapadu preko Pará da se nešto malo iznad grada Santarém ulije u Amazonu.

Tok Tapajósa na karti sliva Amazone
Tapajós ima sliv velik oko 700.000 km² i prosječni istjek od 13.000 m3/s na svom ušću u Amazonu.

Iako je tok Tapajósa često isprekidan brzacima, on je plovan čitavom svojom dužinom od 650 km, njime je čak moguće preko umjetnog kanala doploviti do rijeke Cuiaba, pritoke rijeke Paragvaj pa tako doploviti i do Buenos Airesa.

## Povezano

* Lista najdužih rijeka na svijetu

## Izvori

## Vanjske veze

* *Tapajós River* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
# Marañón (rijeka)

| Marañón Rio Marañón  |
| --- |
|  |
| Lokacija |
| Države |  Peru |
| Hidrografija |
| Izvor | ispod jezera Lauricocha |
| Ušće   – aps. visina | Amazona kod gradića Nauta ? m |
| Dužina | 1415 km |
| Pritoke | Huallaga, Pastaza, Napo |
| Hidrologija |
| Protok   – srednji |  13.500 m³/s |
| Sliv   – površina |  337.519 km² |
| Ulijeva se u | Amazonu |

**Marañón** (šp. *Río Marañón*) je rijeka duga 1415 km, koja zajedno sa rijekom Ucayali formira Amazonu.

## Hidrologija

Marañón izvire ispod snježnih vrhova Anda ispod jezera Lauricocha (160 km od Tihog oceana.

Od izvora teče u smjeru sjeverozapada, preko vjetrovite visoravni na nadmorskoj visini od 3650 m, krivudajući dubokim kanjonima kroz planine Anda do nizinskog područja prašuma. Na tom srednjem dijelu toka ima brojne brzake i slapove od kojih je najspektakularniji Pongo de Manseriche.

Tok Marañóna na karti sliva Amazone
Nakon njega rijeka teče na nadmorskoj visini od samo 175 m, uz mnogobrojne meandre u pravcu istoka kroz netaknute prašume gdje prima svoju najveću pritoku Huallagu.

Ispod peruanskog gradića Nauta spaja se sa Ucayalijem i formira Amazonu.
Marañón ima sliv velik oko 337.519 km² i prosječni istjek od 13.500 m3/s na svom ušću u Amazonu.

## Povezano

* Lista najdužih rijeka na svijetu

## Reference

## Vanjske veze

* *Marañón River* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
# Ucayali (rijeka)

| Ucayali Rio Ucayali  |
| --- |
|  |
| Lokacija |
| Države |  Peru |
| Hidrografija |
| Izvor | spoj rijeka Apurímac, Urubamba i Tambo |
| Ušće   – aps. visina | Amazona kod gradića Nauta ? m |
| Dužina | 2738 km |
| Pritoke | Cohenga, Pachitea, Tamaya |
| Hidrologija |
| Protok   – srednji |  13.500 m³/s |
| Sliv   – površina |  337.519 km² |
| Ulijeva se u | Amazonu |
| Karta |
|  |

**Ucayali** (šp. *Río Ucayali*) je peruanska rijeka duga 2738 km (računajući i dužinu njene najveće pritoke Apurímac), koja zajedno sa rijekom Marañón formira Amazonu.

## Hidrografija

Ucayali se formira spajanjem rijeka Apurímac, Urubamba i Tambo na obroncima Anda nekih 100 km sjeverno od jezera Titicaca.

Od izvora teče uz velike meandre u smjeru sjeverozapada, nekih 1465 km preko prašuma sa istočne strane Anda do peruanskog gradića Nauta, gdje se spaja sa Marañónom i formira Amazonu.

Tok Ucayalija na karti sliva Amazone
Ucayali ima sliv velik oko 337.519 km² i prosječni istjek od 13.500 m3/s na svom spoju sa Marañónom.

Riječni brodovi plitkog gaza mogu ploviti Ucayalijem nekih 1085 km uzvodno, sve do ušća njegove pritoke Pachitea.

## Povezano

* Lista najdužih rijeka na svijetu

## Izvori

## Vanjske veze

* *Ucayali River* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
# Suptropska klima

| Suptropska klima
 |
| --- |
| Karta sa regijama svijeta koje imaju Suptropsku klimuKarta sa regijama svijeta koje imaju Suptropsku klimu |
|  |

**Suptropska klima** je tip klime koju karakteriziraju duga, vruća i sušna ljeta sa prosječnim temperaturama od preko 27 °C, i kratke, blage i vlažne zime, sa prosječnim temperaturama od 10 °C.

Taj tip klime rasprostranjen je u pojasu iznad tropa, kako na Sjevernoj tako i na Južnoj hemisferi, na otprilike 25° - 40° geografske širine.

## Karakteristike

Prema Köppenovoj klasifikaciji klime kako ju je osmislio njen autor - Wladimir Köppen, taj tip klime ne postoji. Ali su klimatolozi nakon njega, poput njemačkih autora *Carl Trolla* i *K.H. Paffena* došli do zaključka da je u klimatologiji potrebna i ta kategorija da se opiše izvjestan tip klime.

Prema američkom geografu *Glennu Thomasu Trewarthu* to bi bio jedan prijelazni tip klime, između Tropske i Umjereno kontinentalne klime u kom je najmanje osam mjeseci prosječna temperatura viša od 15 °C. Po njegovom kolegi *Johnu F. Griffithsu* granica bi bila najhladniji mjesec u godini u kom bi prosječna temperatura trebala biti viša od 12 °C.

Najnoviju klasifikaciju tog tipa klime iznjeli su australski klimatolozi *Harvey Stern*, *Graham de Hoedt*, *Jeneanne Ernst* i *Antonio Pansini*, po njima prosječna srednja godišnja temperatura mora biti viša od 20 °C da se klasificira kao *Suptropska klima*.

## Povezano

* Sredozemna klima

## Reference

## Vanjske veze

* *Subtropical* na portalu Meteoblue AG (`en`)
# Suša

*Za ostale upotrebe, pogledajte Suša (razvrstavanje).*
Dno jezera nakon dugotrajne suše
**Suša** je pojava koja se javlja kada se na nekom području pojavi značajan manjak vode kroz neko vremensko razdoblje.

Pojava suše postaje sve češća u cijelom svijetu i pogađa razvijene kao i nerazvijene zemlje. Do sada naučnici nisu našli pouzdaniju metodu za sigurno predviđanje suše tako da je nije moguće predvidjeti vjerovatnosnim pristupom kao ni njene prognoze u realnom vremenu. Ali bez obzira na navedeno, prateći i analizirajući brojne meteorološke, hidrološke i hidrogeološke parametre sušu je ipak moguće naslutiti, a time na neki način i predvidjeti.

Nasuprot drugih prirodnih nesreća suša se pojavljuje polagano, traje dugo, i zahvata velika područja iako njenu prostornu raspodjelu nije moguće unaprijed tačno locirati. Suša se dešava polahko, rijetko izaziva brze i dramatične gubitke u ljudskim životima ali zbog pojave gladi uzrokovane sušom, kao direktne posljedice, gubici u ljudskoj i životinjskoj populaciji ponekad su drastičniji od bilo koje druge prirodne katastrofe.
# Mraz

Mraz po lišću
Inje na travi
Inje na grmlju
**Mraz** je čvrsti talog vlage iz vazduha. Formira se na čvrstim površinama koje posjeduju temperaturu nižu od temperature vazduha. Veličina kristala mraza zavisi od vremena i dostupne vlage. Može nastati i usljed procesa transpiracije i tada se smrzava voda koju biljke normalno izbacuju kroz svoje stome.

Inje je meteorološka pojava koja spada u hidrometeore, kao npr. kiša, snijeg, tuča, rosa, mraz itd. Po definiciji, inje je naslaga, na uspravnim predmetima, ledenih kristala koji su međusobno više ili manje odvojeni. Nastaje za hladnih maglovitih i vjetrovitih dana kada se pothlađene kapljice vode hvataju po predmetima pri čemu se odmah zaleđuju.

Inje se stvara kod vrlo hladnog (oko -2°C pa do -10°C) i maglovitog vremena kada u magli lebde sitni kristali leda (ledena magla), ili pothlađene kapljice magle, a ponekad su dovoljne kapljice magle koje se onda smrzavaju na predmetima čija je površinska temperatura niža od 0 °C. U ovakvim slučajevima kristali ili kapljice nošeni strujanjem zraka ili slabim vjetrom "lijepe se" uz uspravne predmete posebno na raslinju i električnim vodovima. Moguća je da se gibanjem predmeta kroz maglu (cestovna vozila, brodovi, zrakoplovi) inje "hvata" na izložene predmete. I čovjeka će inje obijeliti i to obrve, brkove ili bradu. Nerijetko će se reći za prosijedog čovjeka da je injem posipan. Iz ovoga je razvidno da se naslaga inja stvara na strani predmeta koja je izložena strujanju zraka ili slabom vjetru.

Inje je karakteristično za planinsku klimu, ali nije rijetko ni u nizinama kontinentalne Hrvatske. Meteorolozi razlikuju, prvenstveno zbog uvjeta pri kojem nastaje tri tipa i to: **inje**, **meko inje** i **tvrdo inje**.

Kako je velika većina biljaka u zimskom mirovanju upravo onda kada se inje pojavljuje to od te pojave bilje ne trpi štetu. U našim krajevima nije zabilježeno toliko taloženje inja na bilju da bi izazvalo lomove. Dapače, inje je znak da će sve bilje proći nužnu fazu zimskog mirovanja. Na šumskom bjelogoričnom drveću inje prekrivanjem golih grana stvara zanimljive oblike, a na crnogorici svečarski ures. Posebno je dojmljivo kada se raziđe magla te uz hladno vrijeme sunce obasja inje.

**Pothlađene kapljice** su kapljice vode koje ostaju u tekućem stanju, iako su ohlađene ispod 0°C. Takav fenomen pripisuje se napetosti vodene površine i poznato je da pothlađene kapljice mogu ostati u tekućem stanju i pri temperaturi od -40°C.

## Vanjske veze

Mraz na Wikimedijinoj ostavi

* Clouds R Us - Frost Arhivirano 2008-02-29 na Wayback Machine-u
* Guide to Frost
* BBC Understanding Weather - Frost
* American Meteorological Society, *Glossary of Meteorology* - Hoarfrost Arhivirano 2007-08-10 na Wayback Machine-u
* The Weather Doctor - Weather Whys - Frost
* Cold Temperature Tolerance & Frost Damage of Plants Arhivirano 2015-06-18 na Wayback Machine-u
# Prašuma

*U pradavno doba bujne su šume pokrivale goleme dijelove kopna. Čovjek je malo-pomalo šumu krčio i pretvarao je u obradivu zemlju ili pak na njoj gradio. Danas se u rijetkim dijelovima svijeta mogu naći nedirnute, guste, neprohodne šume u kojima se drveće samo ruši od starosti. To su prašume. One imaju golema drva i vrlo raznolik biljni i životinjski svijet.*

## Prašume umjerenih krajeva

U pojasu umjerene klime goleme se prašume nalaze u zapadnoj Rusiji i Kanadi.

U našem susjedstvu znatnija prašuma je Perućica kod Vučeva u srpskom dijelu Bosne i Hercegovine, NP Sutjeski.

### Hrvatske prašume

U Hrvatskoj ima još nekoliko skromnijih površina šuma koje se smatraju prašumama, jer su sačuvane u svom djevičanskom obliku - nikad se u njima nije gospodarilo. Neke od njih su i formalno zaštićene, a dio njih, iako je formalno u gospodarskom statusu, još nikada nije gospodaren.

* Ramino korito 234 ha (1500 ha)
* Čorkova uvala 80 ha
* Muški bunar 43 ha
* Klepina duliba 118 ha
* Devčić tavani, Nadžak bilo
* Prašnik

## Tropske prašume

U tropskim krajevima i njihovim prašumama, kiše su vrlo obilne. Najveća prašuma na svijetu je tropska Amazonija, velika kao Europa, daje 40% zemaljskog kisika. Tu nalazimo leptire, zmije, leoparda, tigra, bivola, vodenkonja, krokodila, tapira, jaguara, mravojeda...

## Čovjek osvaja prašumu

Prašume su bogate drvetom,ponegdje i rudama,pa je to navelo čovjeka da osvaja teško pristupačne krajeve. Tropske prašume daju velike količine kaučuka, bambusa, banana itd, a na iskrčenim se mjestima uzgaja riža,šećerna trska,kakaovac,pamuk i drugo bilje.U Južnoj Americi, Indiji i Africi teku kroz džungle velike rijeke (Amazona, Ganges, Kongo, Niger).Kako nema drugih prometnih putova, rijeke služe prometu. U prašumama, kukci ljudima nanesu velike boli, a ipak postoje manja rijetka naselja prašumskih ljudi. Danas se kroz džungle probijaju moderne asfaltirane ceste, ali se dosta prometa obavlja zrakoplovima i helikopterima, jer je lakše graditi zračne luke, nego probijati ceste i željezničke pruge. Sve opsežnije iskorištavanje šuma ugrožava opstanak kisika i život na Zemlji. Računa se da zbog sječe svake godine nestane 11 000 000 hektara tropskih prašuma. Osobito je ugrožena džungla u Amazoniji (Južna Amerika) koja je značajna za zemaljski život,jer svakodnevno u atmosferu ispušta goleme količine kisika. Zato je ta džungla nazvana "zelena pluća svijeta".
# Amazonska prašuma

Amazonska prašuma
Gusta tropska kišna šuma uz Amazonu
**Amazonska prašuma** ili **Amazonija** (portugalski: *Floresta Amazônica* ili *Amazônia*; španjolski *Selva Amazónica* ili *Amazonía*) je najveća svjetska prašuma. Zauzima oko jedne trećine Južne Amerike oko rijeke Amazone. To je ujedno i područje sa najvećom svjetskom bioraznolikošću.

Područje prašume proteže se kroz 9 država, najveći dio, oko 60% je u Brazilu. Zbog nekontrolirane sječe dolazi do problema kao što su erozija, poplave i klimatskih promjena, te se uništava stanište mnogih biljaka i životinja.

U prašumi također žive mnoga domorodačka indijanska plemena.Ime joj je dao španjolski istraživač Francisco de Orellana 1542. godine. On je bio prvi Europljanin koji je otišao duboko u to područje gdje je vidio mnogo plemena žena ratnica koje su ga podsjetile na Amazonke iz grčke mitologije.
# Cerrado

Rasprostranjenost cerrada u Južnoj Americi
**Cerrado** (španjolski/portugalski arhaičan naziv za "zatvoreno") - velika tropska savana i ekoregija Brazila, osobito u državama Goiás i Minas Gerais. Prostire se i u dijelovima Paragvaja i Bolivije.

Biom cerrado uglavnom se nalazi na platoima u središnjem dijelu Brazila. Glavni stanišni tipovi cerrada uključuju: šumovite savane i travnato-šumoviti savane, također i močvarne savane. Cerrado je drugi po veličini tip staništa u Brazilu, nakon Amazone. Na njega otpada 21% površine Brazila.

Prvi detaljan prikaz brazilskih cerrada dao je danski botaničar Eugene Warming (1892.) u knjizi "Lagoa Santa", u kojoj opisuje glavne značajke cerrado vegetacije u brazilskoj državi Minas Gerais.

Od tada, nastala su brojna istraživanja, koja su pokazala, da je cerrado jedna od najbogatijih tropskih savana i ima mnogo endemskih vrsta. Karakterizira ga ogroman raspon biljne i životinjske biološke raznolikosti. Organizacija "World Wide fond za prirodu" proglasila je cerrado biološki najbogatijom savanom na svijetu, s oko 10.000 biljnih i 10 endemskih vrsta ptica. Postoji gotovo 200 vrsta sisavaca, iako samo 14 vrsta endema.

## Reference