Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Timon

Đakon Timon
**Sveti apostol Timon** je jedan od sedam đakona (Dap 6, 5) i od sedamdeset apostola.

Postavljen za episkopa batrskog u Arabiji. Propovedao je Jevanđelje i pretrpeo velike muke od strane neprijatelja hrišćanstva. Po predanju je bio bačen u oganj ali je ostao nepovređen. Konačno je stradao razapet na krstu.

Srpska pravoslavna crkva slavi ga 30. decembra po crkvenom, a 12. januara po gregorijanskom kalendaru.

## Izvori

* Ovaj tekst ili jedan njegov deo je preuzet iz Ohridskog prologa Nikolaja Velimirovića.
# Apostol Sila

Apostol Sila
**Sila** ili **Silvan** (grčki: Σιλας/Σιλουανός) je bio jedan od Sedamdeset apostola, blizak saradnik apostola Pavle, koji je živeo u I veku.

## Život

Apostol Sila je u ranoj Crkvi u Jerusalimu bio veoma poštovan „među braćom“ (Dela Apostolska, 15:22). Nakon službe u Jerusalimu, 51. godine je zajedno sa Pavlom poslat u Antiohiju, da propoveda Jevanđelje. U Antiohiji je revnosno pomagao apostolu Pavle u službi i misionarskim putovanjima na kojima su zajedno propovedali Jevanđelje. U svojim putovanjima zajedno su prošli Siriju, Kilikiju, Makedoniju, i Filipima, gde su pretrpeli teška mučenja zbog svojih propovedi.

U Korintu je apostol Sila rukopoložen za episkopa. Tamo je služio do kraja života.

On je pomogao apostolu Pavlu u pisanju 1. i 2. Poslanice Solunjanima

## Povezano

* Silvanovo učenje
# Teuda

*Teuda je također bilo ime Pavlovog učenika koji je poučavao Valentinija; v. Teuda (učitelj Valentinija)*
**Teuda** (*Theudas*, ? - cca. 46) bio je jevrejski pobunjenik u rimskoj Judeji, koji je između 44. i 46. vodio kratkotrajni ustanak protiv Rimljana.

Flavije Josip ga opisuje kao šarlatana, odnosno "čarobnjaka" (*goes*) koji je narod uvjerio da je prorok te da je u stanju ponoviti Mojsijevo čudo i razdvojiti vodu rijeke Jordan. Na njegovu zapovest reka će se, naime, povući i dozvoliti im da pređu na drugu stranu, u obećanu zemlju, gde će za Izrael otpočeti novo doba. Židovi će preći preko rijeke suhi ali će se Rimljani gonioci utopiti. On je jednom prilikom ubedio svoje sledbenike da pokupe sve što imaju i pođu s njim na reku Jordan gde je obećao da će načiniti čudo. Prema nekim izvorima, Teuda i njegovi ljudi bili su naoružani.

U ovom pokretu su Rimljani vidjeli izraz revolucionarnog vrenja; rimski guverner Kuspije Fad je, pak, čuo za njegove planove te ga preduhitrio poslavši konjicu da presretne njegove sljedbenike koji su došli gledati to "čudo". Oni su pobijeni ili rastjerani, a sam Teuda je zarobljen te mu je odrubljena glava. Neki historičari vjeruju kako je Teuda za sebe tvrdio da je Mesija.

Josip daje opis ustanka pod provincijskim upraviteljem Felixom (52—60). Vođe tog ustanka:

> »... prevarili su i obmanuli narod pod izlikom božanskog nadahnuća, ali su bili za uvođenje novina i promjena uprave; i oni su pridobili gomilu tako da se ponašala kao da je poludjela i otišli pred njom u pustinju, pretvarajući se da će im tu bog pokazati znake slobode; ali je Felix zaključio da će to biti početak pobune; tako je poslao pod oružjem konjanike i pješake, koji su mnoge pobili.«
>
> – Josip Flavije

Teuda se spominje i u Novom zavjetu, odnosno Djelima apostolskim, ali se u njima tvrdi da je Teudina pobuna prethodila pobuni Jude Galilejca četrdeset godina ranije.

## Reference

## Vanjske veze

* A response to the Theudas problem
* Jewish Encyclopedia: Theudas
# Timotej Efeški

Sveti apostol Timotej
**Sveti Timotej** (grčki: Τιμόθεος; Timótheos - "štovatelj Boga" ili "poštovan od Boga") je bio episkop Efesa i jedan od Sedamdeset apostola.

Rođen u Listri Likaonskoj od oca Grka i majke Jevrejke. Njegova majka Eunika i baka Loida se spominju u Drugoj poslanici Timoteju, gde ih Apostol Pavle pohvaljuje zbog vere nelicemerne (2. Tim 1, 4-5). Timotej je upoznao Pavla, tijekom njegova drugog posjeta Listri. Pavao ga je obratio na kršćanstvo i postao njegov mentor. Docnije je Timotej postao saputnik Pavlov na brojnim misijskim putovanjima, obišavši sa njim Ahaju, Makedoniju, Italiju i Španiju. Veliki revnitelj vere, i izvrstan besednik, Timotej je mnogo doprineo rasprostranjenju i utvrđenju vere hrišćanske. Pavle ga naziva pravim sinom u vjeri (1. Tim 1, 2).

Po mučeničkoj smrti Pavlovoj Timotej je imao za učitelja Jovana Evanđelista. Ali kada ovoga Car Dometijan progna iz Efesa na ostrvo Patmos, Timotej osta u Efesu da episkopuje. U vreme nekog idolskog praznika zvanog Katagogium, neznabošci, kivni na hrišćane, mučki i pod maskama napadnu Timoteja i ubiju ga (oko 93. godine). Njegove mošti su docnije prenete u Carigrad i sahranjene u crkvi Svetih Apostola, do groba Luke Evanđelista i Andreja Prvozvanog.

Srpska pravoslavna crkva slavi ga 22. januara po julijanskom, a 4. februara po gregorijanskom kalendaru.

## Povezano

* Prva poslanica Timoteju
* Druga poslanica Timoteju

## Izvori

Deo teksta je preuzet iz ohridskog prologa Nikolaja Velimirovića.

## Vanjske veze

* Apostle Timothy (Orthodoxwiki)
# Apostol Tit

*Za ostale upotrebe, v. Tit (razvrstavanje)*

 Apostol Tit

| Sveti Tit
 |
| --- |
| episkop i mučenik
 |
| Rođen/a
 | 1. vijek
 |
| Umro/la
 | Gortin, Kreta
 |
| Kanoniziran/a
 | prek-kongregacijski
 |
| Glavno svetište
 | Heraklion, Kreta
 |
| Kalendar svetaca
 | 26. januar 6. februar (opći rimski kalendar 1845-1969)
 |

**Tit**, **Apostol Tit** ili **Sveti Tit** (? - 107?) je ime ranog kršćanskog vođe koga Pavle iz Tarza u svojim poslanicama spominje kao svog suputnika. Zajedno s Pavlom i Barnabom je bio u Antiohiji.

Dio historičara vjeruje da je "Tit" u stvari bio nadimak Timoteja Efeškog, ali taj stav nije raširen, te se uglavnom smatra kako je riječ o dvije različite ličnosti.

Prema tradiciji, Pavle je Tita postavio za episkopa u Gortinu na Kreti. Od njegovih relikvija se očuvala lubanja koja se danas čuva u crkvi sv. Tita u Heraklionu.

Sv. Tit se slavi kao svetac u Rimokatoličkoj, pravoslavnim i drevnoistočnim crkvama te među luteranima i anglikancima.

## Reference
# Herod Antipa

| Herod Antipa |
| --- |
| Tetrarh Galileje i Pereje |
|  |
| Kovanica Heroda Antipe |
| Vladavina | 4. pne. – 39. ne. |
| Rođen/a | prije 20. pne. |
| Umro/la | iza 39. ne. |
| Mjesto smrti | Galija |
| Prethodnik | Herod Veliki |
| Nasljednik | Agripa I |
| Dinastija | Herodijska dinastija |
| Otac | Herod Veliki |
| Majka | Maltaka |

**Herod Antipa** (skraćenica od Antipatros) (prije 20. pne. – iza 39. ne.) bio je vladar Galileje i Pereje s titulom tetrarha ("vladara četvrtine"). Najpoznatiji je po spominjanju u Novom zavjetu koji opisuje njegovu ulogu u događajima koji su doveli do pogubljenja Ivana Krstitelja i Isusa od Nazareta, te kroz brojne prikaze u suvremenim medijima kao što je film.

## Vanjske veze

* Galilee under Antipas and Antipas entries in historical sourcebook by Mahlon H. Smith

|  |
| --- |
| Herod Antipa **Kuća HerodaUmro/la:** iza 39. pne. |
| Prethodi: **Herod I** | **Tetrarh Galileje** 4. pne. – 39. n.e.
 | Slijedi: **Agripa I** |
# Herod Arhelaj

Podjela Herodovog kraljevstva - teritorije Heroda Arhelaja su označene svjetlozeleno.
**Herod Arhelaj** (23. pne. - cca. 18. n.e.) bio je etnarh Samarije, Judeje i Edoma od 4. pne. do 6. n.e. Bio je sin kralja Heroda Velikog i Maltake.

Otac mu je oporukom ostavio kraljevstvo, a kraljem proglasila Herodova vojska. Međutim, vlast mu je u Rimu trebao potvrditi August. Tamo mu se žestoko protivio brat Herod Antipa. Prije odlaska je dao ugušiti pobunu farizeja, pobivši 3000 ljudi. U Rimu su se caru na njega žalili brat Herod Antipa i brojni jevrejski velikodostojnici. August mu je ipak prepustio najveći dio Herodovih teritorija. Međutim, okrutnost i stalno kršenje jevrejskih vjerskih propisa su nastavili izazivati nezadovoljstvo i pritužbe Augustu. Car je na kraju svrgnuo Heroda Arhelaja i poslao ga u izgnanstvo u današnji [Vienne] u Francuskoj. Njegove teritorije su došle pod neposrednu rimsku upravu kao provincija Judeja.

## Vanjske veze

* Resources > Second Temple and Talmudic Era > Herod and the Herodian Dynasty Arhivirano 2012-02-04 na Wayback Machine-u: The Jewish History Resource Center - Project of the Dinur Center for Research in Jewish History, The Hebrew University of Jerusalem
* King Herod Archelaus Arhivirano 2011-06-29 na Wayback Machine-u
* Jewish Encyclopedia: Archelaus

|  |
| --- |
| Herod Arhelaj **Kuća HerodaUmro/la:** 18. n.e. |
| Prethodi: **Herod I** | **Etnarh Judeje** 4. pne.–6. n.e.
 | **Upražnjen/a**Direktna rimska upravaTitulu preuzeo/la**Agripa I** |
# Kvirinije

Marija i Sveti Josip se bilježe za popis pred guvernerom Kvirinijem. Bizantski mozaik u crkvi Hrista spasitelja, Carigrad 1315-20.
**Publije Sulpicije Kvirinije** (*Publius Sulpicius Quirinius*, (grčki: Κυρήνιος - *Kyrenios* ili *Cyrenius*, cca. 51. pne. - 21. n.e.) bio je rimski aristokrat, poznat po tome što je kao guverner Sirije proveo znameniti popis stanovništva u Judeji.

## Vanjske veze

* Livius.org: Publius Sulpicius Quirinius Arhivirano 2014-07-28 na Wayback Machine-u
* Jewish Encyclopedia: QUIRINIUS, P. SULPICIUS
* Josephus Jewish Antiquities 18

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:  **Tiberije i Publius Quinctilius Varus**  |  **Konzul Rimskog Carstva**  12. pne.
 | Slijedi:  **Quintus Aelius Tubero i Paullus Fabius Maximus**  |
# Agripa I

Kovanica koju je izdao Herod Agripa I.
*Za ostale ličnosti s ovim imenom, v. Agrippa (razvrstavanje).*
**Agripa I** također poznat kao Agripa Veliki (10. pne. - 44 n.e.) bio je kralj Judeje pod rimskom vlašću. Bio je unuk Heroda Velikog, odnosno sin Aristobula IV i Berenike. Njegovo originalno ime je bilo **Marko Julije Agripa** (*Marcus Julius Agrippa*), a u Djelima apostolskim u Bibliji se za njega koristi ime kralj Herod, odnosno "Herod (Agripa)" (Ἡρώδης Ἀγρίππας). Prema Flaviju Josipu je u svoje vrijeme bio poznat kao "Agripa Veliki".

## Reference u kulturi

* Herod Agripa je protagonist italijanske opere *L’Agrippa tetrarca di Gerusalemme* (1724) koju su napisali Giuseppe Maria Buini (muzika) i Claudio Nicola Stampa (libreto), a koja je prvi put izvedena u Teatro Ducale u Milanu 28. augusta 1724.
* Herod Agripa je jedan od važnih likova u *Klaudije Bog*, romanu Roberta Gravesa, isto kao i u BBC-jevoj TV-adaptaciji *Ja, Klaudije*, gdje njegov lik tumači James Faulkner. U tim djelima je prikazan kao Klaudijev dugogodišnji vjerni prijatelj.

## Reference

## Vanjske veze

* Jewish Encyclopedia: Agrippa I.
* Agrippa I, article in historical sourcebook by Mahlon H. Smith
* Sergey E. Rysev. Herod and Agrippa Arhivirano 2008-06-19 na Wayback Machine-u

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Kriza pod Kaligulom** | **Kralj Judeje** 41. – 44.
 | Slijedi: **Agripa II** |
# Agripa II

Agrippa II u "Promptuarii Iconum Insigniorum "
*Za ostale ličnosti s ovim imenom v. Agrippa (razvrstavanje).*
**Agripa II** (27/28 - 93 ili 100), a za koga se vjeruje da se također zvao **Marko Julije Agripa** (*Marcus Julius Agrippa*), i koji se ponekad navodio kao **Herod Agripa II**, bio je četvrti i posljednji judejski vladar iz Herodijske dinastije.

Bio je sin Agripe I, a odrastao je na dvoru rimskog cara Klaudija. Nakon smrti Heroda od Halkide mu je Klaudije 48. dodijelio vlast nad tim vazalnim područjem, zajedno s pravom da nadzire Hram i imenuje prvosvećenike u Jeruzalemu. Godine 53. je premješten na nove teritorije, a koje je proširio car Neron. Agripa, koji je bio sklon trošiti ogromne novce za uljepšavanje Berita, stekao je nepopularnost među Jevrejima. Godine 66. su om i sestra Berenika protjerani iz Jeruzalema. Za vrijeme jevrejskog ustanka 66-73 se borio na rimskoj strani i bio ranjen. Car Vespazijan ga je kasnije pozvao u Rimu i dao mu zvanje pretora. Agripa je bio blizak sa historičarom Flavijem Josipom i pomogao mu pri pisanju *Jevrejskih starina*.

## Vanjske veze

* Jewish Encyclopedia: Agrippa II
* Agrippa II - Article in historical sourcebook by Mahlon H. Smith
* Livius.org: Julius Marcus Agrippa Arhivirano 2016-03-03 na Wayback Machine-u

|  |
| --- |
| Agripa II **Kuća Herodova** |
| Prethodi: **Herod** | **Tetrarh Halkide** 48 – 53
 | **Upražnjen/a**Titulu preuzeo/la**Aristobul** |
# Antonije Feliks

| Antonije Feliks |
| --- |
|  |

**Marko Antonije Feliks** (*Marcus Antonius Felix*, na grčkom: **ο Φηλιξ**, 5/10 - ?) bio je rimski prokurator Judeje od 52. do 58.

Feliks se rodio kao rob, bilo cara Klaudija, bilo njegove majke Antonije Mlađe. Bio je grčkog porijekla, a brat mu je bio Marko Antonije Palas, koji je poslije postao oslobođenik i jedan od dvojice glavnih ministara na Klaudijevom dvoru. Na mjesto guvernera Judeje je došao 52. godine, a Djela apostolska ga opisuju kao okrutnog i pohlepnog čovjeka. Prilikom svog mandata je namjerno podsticao sukobe Jevreja i pogana kako bi imao razloga za vojnu intervenciju i pljačku. Usprkos stalnih pritužbi, Palasov uticaj na cara Nerona ga je učinio nedodirljiv sve do kraja mandata 58.

Feliks se ženio tri puta - prvo za princezu Druzilu od Mauretanije, potom za jevrejsku princezu Druzilu, a nakon njene pogibije u erupciji Vezuva godine 79. se oženio treći put, iako historija ne navodi ime supruge.

## Vanjske veze

* Livius.org: Marcus Antonius Felix Arhivirano 2008-03-03 na Wayback Machine-u
* Rimske kovanice koje je izdavao Feliks se mogu naći **Roman Procurators** na [1] Arhivirano 2010-05-26 na Wayback Machine-u

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Ventidius Cumanus** | **Prokurator Judeje** 52 - 58
 | Slijedi: **Porcius Festus** |
# Junije Anej Galion

**Junije Anej Galion** (*Junius Annaeus Gallio*), po rođenju **Lucije Anej Novat** (*Lucius Annaeus Novatus*) bio je rimski carski velikodostojnik iz 1. vijeka, poznat kao sin Seneke Retora i stariji brat znamenitog filozofa Seneke Mlađeg, te po tome što se pojavljuje kao jedna od ličnosti u Novom zavjetu.

Rodio se i odrastao u Cordobi, a potom otišao u Rim gdje ga je retorici poučavao, a kasnije i usvojio Junije Galion, tada poznati orator koji mu je dao i novo ime. Zajedno s bratom je protjeran na Korziku, a potom vraćen u Rim, kada je Agripina Mlađa tražila učitelja za sina Nerona. Pred kraj Klaudijeve vladavine je imenovan prokonzulom novostvorene senatske provincije Aheje. Djela Apostolska navode kako je na tom mjestu odbacio optužbe tamošnjih Jevreja protiv sv. Pavla. S mjesta prokonzula se povukao zbog bolesti. Nedugo nakon bratove smrti je pogubljen po naređenju cara Nerona.

## Povezano

* Junia (gens)

## Reference

* Drevni izvori: Tacitu, *Anali*, xv.73; Dio Cassius, lx.35, lxii.25.
* Sir W. M. Ramsay, *St Paul the Traveller*, pp. 257–261
* Cowan, H.. „Gallio”. u: James Hastings. *A Dictionary of the Bible*. **II**. pp. pages 105–106.
* An interesting reconstruction is given by Anatole France in *Sur la pierre blanche*.
* F. L. Lucas: Priča “The Hydra (A.D. 53)” u *The Woman Clothed with the Sun, and other stories* (Cassell, London, 1937; Simon & Schuster, N.Y., 1938) opisuje Galiona u doba suđenju Pavlu. "A Greek trader, a chance acquaintance of Judas Iscariot, comes to tell the Roman Governor of Corinth 'the real truth about this religious quarrel among the Jews', but is dissuaded by the tolerant old man from taking risks for Truth" (*Time and Tide*, August 14, 1937).
# Poslanica

**Epistola** ili **poslanica** je javno pismo upućeno jednoj osobi ili grupi ljudi. Ovaj žanr je bio uobičajen u starom Egiptu. Poznate su i novozavetne poslanice apostola upućene kršćanima, na primer Pavlove poslanice.

## Petrarka

Otkriće Ciceronovih epistola je navelo Frančeska Petrarku da ih i on piše. Sve epistole je pisao na latinskom jeziku jer je težio obnavljanju antike. Trudio se da ih piše što čistijim, antičkim latinskim. Neobično je to što je Petrarka u svojim epistolama pisao velikanima prošlosti kao da su živi. Za shvatanje Petrarkinih unutrašnjih muka i za shvatanje svih dimenzija njegove ličnosti, važna su ova pisma.

Knjige epistola:

1. Familiares - 24 knjige, 350 pisama. To su lična pisma, u kojima se obraćao filozofima i piscima antike kao savremenicima i kao jednakima. Piše Ciceronu, Aristotelu, Homeru, Vergiliju.
2. Seniles - 17 knjiga, 125 pisama. Pisana su u starosti i nisu završena. Ona predstavljaju nastavak *Familiares*. Ova zbirka sadrži pismo *Posterati*, upućeno potomcima. Pretpostavlja se da je njime trebalo da završi ovu zbirku. U njemu je dao svoju idealizovanu biografiju, jer mu je bilo jako bitno šta će potomci misliti o njemu i kakav će ostati upamćen.
3. Sine nomine - 19 pisama, koja se bave političkim temama. Nije navodio imena pojedinaca da ih ne bi kompromitovao.
4. Varie - razna pisma koja nisu obuhvaćena drugim zbirkama. Ima ih oko šezdeset.
5. Epistole metricae - 66 pisama u stihu. Govorio je o imitaciji - kako učenik treba da podražava učitelja, tako i pisac u odnosu na antiku „treba da bude kao pčela koja sakuplja od cveta do cveta“.

## Povezano

* Pavlove poslanice
# Arhip

| *Arhip* |
| --- |
| Rođen
 | možda Kolose ili Laodikeja
 |
| Preminuo
 | 1. vek (?)
 |
| Praznik
 | 20. mart (Katolička crkva) 19. februar (Pravoslavna crkva)
 |
|  Category:Sveci
 |

**Arhip** (grčki: Ἄρχιππος = doslovno "gospodar konja") bio je ranohrišćanski vernik koji se usput spominje u novozavetnoj *Poslanici Filemonu* i *Poslanici Kološanima*.

## Novi zavet

U Pavlovoj *Poslanici Filemonu* Arhip se spominje jednom, zajedno s Filemonom i Apfijom, kao domaćin crkve i "saborac". U *Poslanici Kološanima*, koja se takođe pripisuje Pavlu, crkvi se nalaže da poruči Arhipu "da pazi na dužnost koju je primio od Gospoda i da je izvršava".

## Tradicija

Prema Apostolskim konstitucijama (7.46), Arhip je bio prvi episkop Laodikeje u Frigiji (u današnjoj Turskoj). Prema drugoj tradiciji, u *Evanđelju po Luki*, Arhip je bio jedan od 72 učenika koje je odabrao Isus Hrist. Katolička crkva slavi ga 20. marta, a pravoslavna 19. februara.
# Areta IV Filopatris

Brončana kovanica Arete IV
**Areta IV Filopatris** bio je kralj Nabatejaca koji je vladao od oko 9. pne. do 40. n.e. Suvremeni historičari, na temelju titule *Filopatris* (prijatelj naroda), te izbjegavanja korištenja titule *Filoromaj* (prijatelj Rimljana) ili *Filokajsar* (prijatelj Cezara), zaključuju da nije bio u dobrim odnosima sa Rimljanima. Usprkos toga, antički izvori navode da je godine 4. pne. poslao pomoćne trupe kako bi pomogle guverneru Varu da uguši jedan od jevrejskih ustanaka.

Njegova kćer Faselida se udala za jevrejskog kralja Heroda Antipu. Kada se Herod od nje razveo da bi se oženio za Herodiju, Faselida je pobjegla ocu. Razbješnjeni Areta je godine 36. napao Herodovo kraljevstvo i porazio njegovu vojsku, zauzevši područja na zapadnoj obali rijeke Jordan.

Herod se za pomoć obratio caru Tiberiju, koji je naredio Luciju Viteliju, guverneru Sirije, da napadne Aretu. Vitelije je, međutim, izbjegavao odlučnu akciju sve do Tiberijeve smrti. Nakon toga je novi car Kaligula, po svemu sudeći, odlučio stupiti u prijateljske odnose sa Aretom. Novi zavjet navodi kako je u Pavlovo doba Damask bio pod Aretinom vlašću.
# Junija

Sveta Junija (prva s desna)
**Sveta Junija** je bila saputnica Andronika Panonskog i jedna od sedamdeset apostola. Pominje je apostol Pavle:

> Pozdravite Andronika i Juniju, rodbinu moju, i moje drugare u sužanjstvu koji su znameniti među apostolima, koji i pre mene verovaše Hrista.
>
> – Poslanica Rimljanima (16, 7)

Kada je Andronik bio postavljen za episkopa Panonije, putovao je po celoj Panoniji i propovedao Evanđelje zajedno sa Junijom. Uspeli su da mnoge ljude privole hrišćanskoj veri i zaslužni su za ukidanje (ili rušenje) mnogih paganskih hramova i izgradnju hrišćanskih na njihovom mestu. Prema hrišćanskom predanju, njih dvoje su imali isceliteljske sposobnosti i smatrali su ih čudotvorcima. Svoj život su posvetili Hristu, za koga su i umrli, tako da ih danas smatraju i apostolima i mučenicima. Njihove mošti pronađene su u predelima Evgenije.

Junija se često navodi kao primer žene apostola iz vremena ranog hrišćanstva.

Pravoslavna crkva slavi svetu Juniju 17. maja po julijanskom, a 30. maja po gregorijanskom kalendaru.

## Reference

## Literatura

* Ohridski prolog, Vladika Nikolaj Velimirović
# Filimon i Apfija

**Filimon** je bio hrišćanin iz grada Kolosa iz 1. veka. U njegovoj je kući bilo središte lokalne hrišćanske zajednice, gde su se vernici okupljali na molitvu. To pominje apostol Pavle, u poslanici Filimonu: "*ljubljenom Filemonu, suradniku našemu, i sestri Apiji, i Arhipu, suborcu našem, i Crkvi u tvojoj kući*" (Filemonu 1-2).

**Apfija**, Filimonova žena, je takođe imala istaknuto mesto u domašnjoj crkvi. U vreme praznika boginji Artemidi, hrišćani u Kolosu behu sabrani u dom Filimonov na molitvu. Pagani, saznavši za ovaj skup, uhvatiše Filimona, Arhipa i Apfiju, kao vođe hrišćana, i kamenovaše ih. Tada ubiše Filimona i Apfiju, a Arhipa nešto kasnije.

Pravoslavna crkva slavi ih kao mučenike 19. februara po julijanskom, a 4. marta po gregorijanskom kalendaru.

## Vanjske veze

* (`sh`) Sveti apostoli Arhip, Filimon i Apfija (Ohridski prolog)

* Ovaj tekst ili jedan njegov deo je preuzet iz Ohridskog prologa Nikolaja Velimirovića.
# Feba (đakonesa)

Antička Kenhreja se nalazila u Grčkoj, u blizini Korinta.
**Feba** (ili **Fiva**) je bila rana hrišćanka koja se pominje u Novom zavetu. Bila je đakonica crkve u Konhreji. Preporučuje je Pavle iz Tarsa u svojoj poslanici Rimljanima:

> Preporučujem vam Febu, našu sestru, đakonicu crkve iz Konhreje. Primite je u Gospodinu kako dolikuje svetima i priskočite joj u pomoć u svemu što od vas ustreba jer je i ona bila zaštitnicom mnogima i meni samomu.
>
> – Apostol Pavle

## Reference

## Povezano

* Poslanica Rimljanima
# Mihael (arhanđeo)

Sveti Mihovil (Guido Reni)
**Mihael**, **Mihajlo** ili **Sveti Mihovil** je arkanđeo i njegovo ime se spominje u Bibliji pet puta.
Sv. Mihovil je zaštitnik policajaca i vojnika. Zaštitnikom je i radiologa . Papa Pio XII. ga je proglasio za njihova zaštitnika.

## Sv. Mihovil u Bibliji

Ime Mihovil, odnosno Mihael, potječe iz hebrejskog "Mi ha el", što znači: "Tko je kao Bog" (latinski: "Quis ut Deus").

Najznačajniji tekst o Sv. Mihovilu je onaj iz Otkrivenja:
"Uto se zametnu rat u nebu koji je Mihael sa svojim anđelima morao voditi protiv Zmaja. Zmaj i njegovi anđeli prihvatiše borbu, ali je ne mogoše izdržati. I mjesta za njih više nije bilo u nebu. Bijaše izbačen veliki Zmaj, stara Zmija, koja se zove đavao - sotona, zavodnik cijeloga svijeta - bijaše zbačen na zemlju i bijahu zbačeni s njime njegovi anđeli"
(Dn 12,7-9).

Ikonografija prikazuje Sv. Mihovila kao ratnika u oklopu i s mačem u ruci. Crkva od najstarijih vremena ima veliko štovanje i duboku pobožnost prema svetom Mihovilu. Promatra ga kao moćnog anđela, koji je svojom zaštitom trajno prisutan.

## Štovanje svetog Mihovila

Prema kalendaru Rimokatoličke Crkve, blagdan sv. Mihovila se slavi 29. rujna. Na taj dan se slave i preostala dva arhanđela: Sv. Gabrijela i Sv. Rafaela.

Bogoslužje vrlo zorno ističe trostruku djelatnost sv. Mihovila u službi Crkve. On je borac, molitelj i pratitelj.

Molitva sv. Mihovilu se upotrebljava kao zaštita od zlih duhova i ta molitva je jedina egzorcistička molitva koja je dana na uporabu laicima uz dopuštenje Rimokatoličke Crkve.

Sv. Mihovila podjednako štuju i židovi i kršćani i muslimani.

Razni narodi štuju sv. Mihovila kao svoga zaštitnika, u Italiji je zaštitnik javne sigurnosti, a papa Pio XII. ga je proglasio zaštitnikom radiologa. Njemačka i Engleska ga također od davnine slave kao svoga zaštitnika.

I u Hrvatskoj su u čast sv. Mihovilu podignute mnoge župne i podružne crkve, a neka mjesta nose njegovo ime, npr. Donji Miholjac, Miholec, Mihovljan itd.
Sveti Mihovil je zaštitnik starog hrvatskog grada Šibenika, te Hrvatske policije i Hrvatske vojske.

## Povezano

* Aranđelovdan

## Reference