# Baruch Spinoza

| Baruch de Spinoza |
| --- |
| XVII. vijek |
| Zapadna filozofija |
|  |
| Rođenje | 24. studenog 1632.  Amsterdam, Nizozemska Republika |
| Smrt | 21. veljače 1677.  Den Haag, Nizozemska Republika |
| Filozofija |
| Škola/Tradicija | racionalizam |
| Glavni interesi | etika, epistemologija, metafizika |
| Znamenite ideje |
| Panenteizam, Panteizam, Determinizam, Deizam, prirodni monizam, intelektualna i vjerska sloboda / sekularizam, vlast temeljena na moći, ne na društvenom ugovoru |
| Inspiracija |
|
Od
* Hobbes, Descartes, Ksenofant, Parmenid, stoici, Avicenna, Maimonid, Gersonid, Giordano Bruno, Aristotel, Hasdai Crescas, Bacon, Platon, Niccolò Machiavelli
 |
|
Na
* Hegel, Næss, Marx, Davidson, Schopenhauer, Deleuze, George Eliot, Einstein, Fichte, Novalis, Leibniz, Goethe, Nietzsche, Wittgenstein, Freud, Althusser, Hardt, Negri, Fromm, Santayana, Schelling, Bookchin, Kant, Butler, Kook, Jean-Jacques Rousseau, Kaplan, Ben-Gurion, Levinas, Coleridge, Leo Strauss
 |

**Baruh (de) Spinoza** (hebrejski: ברוך שפינוזה, nizozemski: *Baruch de Spinoza*), kasnije **Benedikto Spinoza** (lat. *Benedictus*; 1632—1677) je bio holandski filozof, jevrejskog porekla, predstavnik filozofije racionalizma koju razvija pod neposrednim Dekartovim uticajem. Na njegovu filozofiju takođe utiču jevrejska misao, Platon, Aristotel, stoički filozofi, neoplatonisti i srednjovekovna misao. Glavna polja interesovanja su mu bila metafizika, epistemologija, psihologija, etika, politička teorija i filozofija religije.

Spinoza je bio jedan od najznačajnijih i najdoslednijih predstavnika racionalističke i monističke filozofije. Njegova misao, izneta u kapitalnom delu "Etika", izvršila veoma značajan uticaj na evropsku filozofiju. Kritički odnos prema Bibliji i Talmudu izazvao gnev u teološkim krugovima, a jevrejska zajednica ga 1656. anatemisala i isključila iz svojih redova. Njegovo učenje se često poistovećuje sa panteizmom. Smatra se da je bio jedna od najznačajnih figura racionalizma XVII vijeka.

## Biografija

Spinoza se rodio u Amsterdamu, u jevrejskoj porodici, koja se doselila iz Portugala. Odrastao u jevrejskoj zajednici i od najranijih godina bio je drugačiji od vršnjaka i veoma posvećen izučavanju Biblije, Talmuda i srednjovekovne filozofije. Otac ga je poslao u školu za rabina, jer je to velika čast za svaku jevrejsku porodicu. U školi se mladi Baruh isticao lakoćom pamćenja i pronicljivim pitanjima koja je postavljao poštovanim rabinima. Između 1652. i 1656. godine studira kartezijansku filozofiju u školi Fransis van Emdem. U 22. godini života je promijenio svoje jevrejsko ime Baruh u latinsko Benedikto. Tokom studija filozofije je razvio heterodoksne koncepcije o prirodi božanskog, napuštajući tradicionalna gledišta judaizma. Jevrejske starešine ga prvo mole, a potom mu naređuju da se tih stavova javno odrekne. Mladi Spinoza to odbija, te ga vijeće staraca proklinje najtežom anatemom i izopštava iz jevrejske zajednice 1656. godine.

> Po presudi anđela i po rešenju svetaca, mi progonimo, odbacujemo, kunemo i proklinjemo Baruha d'Esponozu s odobrenjem boga i ove sveta opštine, pred licem svetih knjiga i šest stotina i trinaest propisa koji su u njima sadržani: proklinjemo ga ... svim prokletstvima koja su napisana u knjizi zakona. Neka je proklet danju i neka je proklet noću. Neka je proklet kad leže i neka je proklet kad ustaje. Neka je proklet kad polazi i neka je proklet kad se vraća... Neka osveta i gnev Gospoda plamte protiv ovog čoveka ... I neka unište ime njegovo ... Naređujemo vam da niko s njim ne progovori ni usmeno ni pismeno, da niko ne boravi s njim pod istim krovom ili četiri lakta bliže od njega, da niko ne čita spis koji je on sastavio.
>
>

Spinozina kuća u Rijnsburgu, pretvorena u muzej
1666. godine Spinoza napušta Amsterdam i prebiva u Rijnsburgu, Vorburgu i Hagu. Najteže mu pada odvajanje od starije sestre Rebeke, koja mu je u najranijim danima usadila ljubav ka učenju. Sestri Rebeki prepušta čitavo očevo nasledstvo i za sebe ostavlja samo jedan krevet i trpezu. Proganjan i ponižavan kao »princ bezbožnik», »otpadnik« i »inkarnacija satane« čija dela »zaslužuju da budu bačena u tamu pakla«, Spinoza odbija da napusti svoj teorijski stav. On odbija poziv za profesora na filozofskoj katedri u Hajdelbergu 1673. godine, da bi se izdržavao napornim radom brušenja optičkih stakala i osigurao tako sebi intelektualnu i moralnu nezavisnost. Njegovo poznavanje optike ga je navelo na značajan doprinos nauci XVII vijeka.

Proveo je cijeli svoj život u Holandiji. Umire u 45. godini života od tuberkuloze. Za vreme života su mu objavljena samo 2 spisa: „Principi filozofije Rene Dekarta“, u kojem izlaže sopstvenu interpretaciju učenje Dekarta, i „Teološko-politički traktat“, koji je zbog oštre kritike i slobodoumnih teza štampao anonimno. Njegovo kapitalno delo „Etika geometrijskim redom izložena“ je objavljeno posthumno.

## Učenje

Spinozina rada soba
Spinoza u radnoj sobi
### Metafizika

Spinoza imenuje vrhovno biće pojmom »Bog ili Priroda« (*»Deus sive Natura«*), čime ukazuje da u njegovoj metafizici Bog i priroda jesu jedno te isto. Ovo se oslanja na njegovo mišljenje da Bog ima tijelo. Priroda jeste božije tijelo, odnosno Bog sam, a svako biće ili stvar, dio je Boga.

> Na Vaše pitanje da li o Bogu imam tako jasnu ideju kao o trouglu - odgovaram: da. Ali ako me pitate, da li o Bogu imam tako jasnu predstavu kao o trouglu, onda ja odgovaram: ne, nemam.
>
>

Spinoza negira antropomorfizam u religiji. Za njega Bog nije ličnost; nema osjećanje razuma, volje ili moralnih kvaliteta. Bog nije čovjek i ne treba mu pripisivati ljudske osobine. Bog nije isključivo dobar; njegovi postupci ljudima, iz njihove ograničene perspektive, mogu izgledati zlim. Ali zlo je takođe dio Boga - njegova suprotnost ne postoji, jer je njegova bezgraničnost i to uklopila u sebe. Nepostojanje đavola Spinoza pokušava i ontološki da dokaže:

> Shvatimo đavola, kako to neki hoće, kao jedno misleće biće, koje uopšte ne želi, niti čini dobra, i koje se dakle potpuno suprotstavlja Bogu. A to znači da je ono zaista vrlo bijedno i, ako molitve mogu pomoći, onda bi se za njegovo spasenje moralo moliti. Ali pogledajmo da li jedno takvo biće može i za trenutak postojati, i odmah ćemo naći da to nije tako; jer iz savršenstva neke stvari proizilazi cjelokupno njeno trajanje, i ukoliko ona u sebi ima više stvarnog i božanskog, utoliko je i postojanija; kako dakle može postojati đavo, koji u sebi nema ni najmanje savršenstva? Sem toga, postojanost ili trajanje kod jednog modusa misleće stvari javlja se samo u jedinstvu koje, prouzrokovano ljubavlju, takav modus ima sa Bogom. Pošto je u đavolu data upravo suprotnost tome jedinstvu, nemoguće je da ono i postoji.
>
> – *Etika*

### Epistemologija i psihologija

Teološko-politički traktat
Kao i ostali racionalisti, Spinoza razlikuje dvije vrste predstave: putem mašte i putem intelekta. Mašta je predstava preko koje nastaje unutrašnja slika stvari, odnosno kao posledica čulnog opažanja. Intelektom se stvaraju odgovarajući koncepti, ne slika stvari.

Spinoza, takođe razlikuje tri vrste saznanja:

* Prvo i niže na skali naziva mišljenje, mašta (*opinio, imaginatio*). Ovde uključuje „slučajno i neodređeno iskustvo” (*experientia vaga*), takođe saznanje iz druge ruke, (preko tuđeg iskustva) i saznanje koje se može steći preko simbola i znakova. Zaključuje da ova vrsta saznanja zavisi od „zbunjujućih i neprecizno određenih podataka”, znači posredno i preko čulnih opažanja, te stoga nije prikladno kao baza za filozofsku argumentaciju.
* Drugo i više na skali, dolazi putem razuma (*ratio*), koje zavisi od karakteristika i prirode strukture stvari, tj., „zajedničko za sve i isto u delu i sveobuhvatnosti”, ili odgovarajuće saznanje o supstanciji, ali ipak suprotno esenciji.
* Treće i najviše na skali, definiše kao „intuitivno saznanje” (*scientia intuitiva*). Intuitivno saznanje, po Spinozi, dolazi preko odgovarajućeg saznanja o supstanciji i atributima božanskim, kao i saznanja o samoj esenciji stvari. Takvu vrstu saznanje je moguće steći jedino putem odgovarajućeg „redosleda akcije i reakcije”.

### Etika

Spinozin spomenik u Rijnsburgu, Holandija.
Po Spinozi, iako filozofija počinje metafizikom, njen krajnji cilj je da služi kao potpora etičkoj misli.

## Dela

* *Korte Verhandeling van God, de mensch en deszelvs welstand* ("Rasprava o Bogu, čovjeku i o čovjekovoj sreći", oko 1660.)
* *Renati des Cartes principiorum philosophiae* ("Načela filozofije Renéa Descartesa", 1663.)
* *Tractatus theologico-politicus* ("Teološko-politički traktat", 1670.)
* *Ethica ordine geometrico demonstrata* ("Etika, geometrijskim redom izložena", objavljeno postumno 1677.)

Spis Principi kartezijanske filozofije (*Renati Des Cartes Principiorum Philosophiae*) je pokušaj reformulisanja i sažimanja Dekartovog spisa Principi filozofije, na način koji je sam definisao kao „geometrijski metod”. Spinozin „geometrijski metod” se zasniva na modelu Euklidovih Elemenata i „metodu sinteze” pozajmljen od Dekarta. Polazi od iskaza početnog skupa definicija i aksioma, da bi pokušao dokazati različite pretpostavke.

Njegovo kapitalno delo „Etika“ je napisano na latinskom, a ne na holandskom jeziku, što je neuobičajeno za to vreme.

## Reference

## Povezano

* Akosmizam
* Spinozino poimanje Boga

## Vanjske veze

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak o temi: **Baruch Spinoza** |
|  | Na Wikicitatu postoji zbirka citata o temi: Baruh Spinoza |

* Baruh Spinoza (filozofija.info)
* Baruh Spinoza (galerija filozofa)
* Spinoza, Etika (na latinskom)

**Članci Stanford Encyclopedia of Philosophy:
	+ "Spinoza" by Steven Nadler.
	+ "Spinoza's Psychological Theory" by Michael LeBuffe.
	+ "Spinoza's Physical Theory" by Richard Manning.
	+ "Spinoza's Political Philosophy" by Justin Steinberg.
* „Benedict De Spinoza”. *Internet Encyclopedia of Philosophy*.
* Bulletin Spinoza of the journal Archives de philosophie
* Susan James on Spinoza on the Passions, *Philosophy Bites* podcast
* Spinoza, the Moral Heretic by Matthew J. Kisner
* BBC Radio 4 In Our Time programme on Spinoza
* The Escamoth stating Spinoza's excommunication
* Gilles Deleuze's lectures about Spinoza (1978–1981)
* Spinoza in the Jewish Encyclopedia
* Video lecture on Baruch Spinoza by Dr. Henry Abramson

Radovi

* *Spinoza Opera* Arhivirano 2017-07-27 na Wayback Machine-u Carl Gebhardt's 1925 four volume edition of Spinoza's Works.
* Djela čiji je autor Benedictus de Spinoza na Projektu Gutenberg
* Works by or about Baruch Spinoza at Internet Archive
* Works by Baruch Spinoza at LibriVox (public domain audiobooks)
* Djela čiji je autor Baruch Spinoza na Open Libraryju Internet Archivea (`en`)
* Refutation of Spinoza by Leibniz In full via Google Books
* More easily readable versions of the Correspondence, Ethics Demonstrated in Geometrical Order and Treatise on Theology and Politics
* EthicaDB Arhivirano 2012-10-30 na Wayback Machine-u Hypertextual and multilingual publication of Ethics
* A Theologico-Political Treatise– English Translation
* A Theologico-Political Treatise – English Translation (at sacred-texts.com)
* A letter from Spinoza to Albert Burgh
* Ethica Ordine Geometrico Demonstrata et in quinque partes distincta, in quibus agetur
* *Opera posthuma* – Amsterdam 1677. Complete photographic reproduction, ed. by F. Mignini (Quodlibet publishing house website)
* [1] The Ethics of Benedict de Spinoza, translated by George Eliot, transcribed by Thomas Deegan.