Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Ernst Barlach

**Ernst Barlach** (Wedel, 2. siječnja 1870. - Rostock, 24. listopada 1938.), njemački kipar, grafičar, dramatičar

Predstavnik je ekspresionizma u njemačkom kiparstvu. Prvi put se javlja 1906. godine s porculanskim plastikama, među kojima se naročito istaknula portretna bista glumice Tille Durieux. Na njega su utjecala njemačka kasnosrednjovjekovna drvena skulptura i boravak u Rusiji. Otada izrađuje, gotovo isključivo u drvetu, rjeđe u bronci, svoje značajne i znatno stilizirane likove seljaka, prosjaka i skitnica, koje uza svu njihovu glomaznost prožima snažno unutarnje gibanje.

Kao književnik javlja se tek poslije svoje 40. godine. Nakon 1933. spaljuju mu knjige te mu izbacuju slike i skulpture iz crkava i muzeja. Poslije Drugoga svjetskog rata postavljena su četiri njegova spomenika "Lebdeći anđeo" u crkvi u Güstrowu, spomenici u Kielu, magdebuškoj katedrali i Hamburgu. Surađivao je u münchenskom časopisu "Simplicissimus". U njegovu djelu snažno su naglašeni socijalni proturatni motivi.
# Chaim Soutine

| Chaim Soutine Хаім Суцін |
| --- |
| ekspresionizam |
| Amedeo Modigliani: Portret Chaima Soutinea |
| Biografske informacije |
| Rođenje | 1893. Smilaviči, Bjelorusija |
| Smrt | 19. kolovoza 1943. Pariz, Francuska |
| Opus |
| Polje | slikarstvo |
| Znamenita djela |
| *Dječak iz zbora* *Zaklani vol* *Pejzaž* *Žena u crvenom* |

**Chaim Soutine** (čita se: "Haim Sutin") (blr. Хаім Суцін, rus. Хаим Соломонович Сутин) (Smilaviči, Bjelorusija 1893. - Pariz, 19. kolovoza 1943.) - židovski ekspresionistički slikar iz Bjelorusije. Trideset godina proveo je u Parizu.

Rođen je 1893. u mjestu Smilaviči kod Minska, u siromašnoj židovskoj obitelji. Mladost je proveo u getu.

Godine 1913. odlazi u Pariz, gdje dolazi u kontakt s fovistima. Živio je na Montparnasseu i prijateljevao s Amedeom Modiglianijem. Za razliku od većine suvremenika, koristio je žive boje. Patio je od naleta depresije tijekom, kojih je uništio većinu svojih djela nastalih u razdoblju 1920. - 1929. Rijetko je izlagao svoje slike. Nakon izložbe 1937. postao je priznat u umjetničkim krugovima.

Soutineovi su likovi izobličeni i deformirani, degenerični, što je posljedica njegovog teškog života. Na portretima prikazuje usamljene i depresivne ljude, koje život nije štedio.

Poznata djela Chaima Soutinea su: "Dječak iz zbora", "Zaklani vol", "Pejzaž", "Žena u crvenom" i dr.

Amedeo Modigliani: Portret Chaima Soutinea
# Émile Bernard

| Émile Bernard |
| --- |
| Post-impresionizam; sintetizam; cloisonizam |
| Émile Bernard, dio anonimne fotografije, cca. 1892 |
| Biografske informacije |
| Rođenje | Émile Bernard (1868-aprila-28)28. aprila 1868. Lille, Francuska |
| Smrt | 16. aprila 1941. (dob: 72) Pariz |
| Nacionalnost | francuska |
| Opus |
| Polje | slikanje |
| Pokrovitelji | Grof Antoine de La Rochefoucauld, Andries Bonger, Ambroise Vollard |

**Émile Henri Bernard** (28. april 1868 – 16. april 1941) bio je francuski post-impresionistički slikar poznat po prijateljstvu i suradnji sa Van Goghom, Gauguinom i Eugeneom Bochom, i, kasnije, sa Cézanneom. Najveći dio opusa je ostvario kao mladić, između 1886. i 1897. Bio je blisko povezan sa cloisonizmom i sintetizmom, dva umjetnička pokreta s kraja 19. vijeka. Bernard je manje poznat po književnom djelu, koje je uključivalo drame, pjesme i likovnu kritike, te vrijedna svjedočanstva o nastanku moderne umjetnosti.

## Izvori

### Vanjske veze

* artcyclopedia.com
* Van Gogh Letters to Bernard Arhivirano 2008-12-27 na Wayback Machine-u, The Morgan Library online exhibition (facsimiles and translations).
# L'Après-midi d'un faune (balet)

Karikatura u pariškom *Le Figarou* 30. maja 1912.
L'après-midi d'un faune (srpskohrvatski: *Poslijepodne jednog fauna*), također poznat i kao Faunovo poslijepodne je balet nastao na temelju istoimene simfonijske poeme Claudea Debussyja, a koji je premijerno izveden 29. maja 1912. u pariškom kazalištu Théâtre du Châtelet u koreografiji Vaslava Nižinjskog. Završna scena, u kojoj Faun (koga je u originalnoj postavi tumači Nižinjski) liježe sa nimfom je izazvala kontroverze i svojevrsni skandal. Nakon toga je izveden nekoliko puta u Beču i Londonu.

1980-ih je na temelju zapisa Nižinjskog rekonstruirana originalna koreografija, koju danas tradicionalno koriste baletne trupe. Godine 1984. su njeni detalji korišteni u video-spotu za pjesmu I Want to Break Free britanske rock-grupe *Queen*.
# Grafičke tehnike

**Grafičke tehnike** su svi materijali i način njihovog korištenja pri oblikovanju umjetničke grafike.
Kod grafičkih tehnika najprije se izrađuju *matrice*, s kojih se slika otiskuje na papir ili na neku drugu podlogu.

Ravna štampa:

* Litografija

* Monotipija

Duboka štampa:

* Bakrorez
* Bakropis
* Akvatinta
* Mezzotinta
* Suha igla

Visoka štampa:

* Drvorez

* Linorez

* Kartonski tisak

Propusna štampa:

* Sitotisak

Digitalna štampa:

* Kompjuterska grafika
# Aristide Maillol

| Aristide Maillol |
| --- |
|  |
| Biografske informacije |
| Rođenje | (1861-decembra-08)8. decembra 1861. Banyuls-sur-Mer, Roussillon |
| Smrt | 27. septembra 1944. (dob: 82) Banyuls-sur-Mer, Roussillon |
| Nacionalnost | francuska |
| Profesionalne informacije |
| Obrazovanje | École des Beaux-Arts |
| Opus |
| Polje | kiparstvo, slikarstvo |

**Aristid Majol** (francuski: *Aristide Maillol*, kat. *Aristides Maillol*, 8. decembar 1861, Banjil sir Mer—27. septembar 1944, Banjul sir Mer) je bio francusko-katalonski vajar, slikar i grafičar. U Francuskoj se Majol smatra glavnim antipodom umetničkog stila Ogista Rodena. Uticao je na evropsko vajarstvo prve polovine 20. veka, kao i na kasnije generacije.

Tema skoro svih Majolovih zrelih radova je ženski akt, koji je tretirao usredsređujući se na stabilne forme u stilu klasične skulpture. Njegovo delo je utrlo put umetnicima poput Henrija Mura i Alberta Đakometija.

## Važnija dela

* Mediteran (*La Méditerranée*), 1902/05.
* Okovan pokret (*L'Action enchaînée*), 1905.
* Flora (*Flora*), 1910/12.
* Venera (*Vénus*), 1924.
* Il de Frans (*L'Île-de-France*), 1925.
* Tri nimfe (*Les trois nymphes*), 1930/37.
* Vazduh (*L'Air*), 1940.
* Harmonija (*Harmonie*), 1940/44.

## Vanjske veze

* Majolov muzej u Parizu Arhivirano 2008-02-22 na Wayback Machine-u
# Politika rezova

**Mjere štednje** ili **politika rezova** (engleski: *Austerity*, doslovno "oporost", "sirovost"), također poznata i pod kolokvijalnim izrazom **stezanje remena**, je za naziv za mjere ekonomske politike koje neka država poduzima sa ciljem da popravi vlastitu ekonomsku, odnosno fiskalnu situaciju, najčešće uzrokovanu dugoročno neodrživim budžetskim deficitom, odnosno nedostatkom budžetskih prihoda koji bi pokrili rashode. Te mjere mogu biti usmjerene na povećanje prihoda kroz povećane stope poreza, carine, administrativnih tarifa i sl. ali i na smanjenje rashoda kroz umanjivanje ili ukidanje mirovina, plaća državnih službenika, socijalne pomoći za invalide i nezaposlene, poljoprivrednih i industrijskih subvencija, javnih usluga i sl. U oba slučaja se te mjere negativno odražavaju na opći životni standard velikog ili najvećeg dijela stanovništva, te su u pravilu nepopularne i većina vlada u suvremenim demokratskim državama ih nastoji izbjeći, ublažiti ili ograničiti dokle god je to moguće.

Globalna ekonomska kriza, koja je započela krajem 2000-ih i za koju se sve više koristi izraz Velika recesija, je potakla mnoge vlade širom svijeta da provode izuzetno oštre mjere štednje, često izazivajući oštre i nasilne reakcije velikih dijelova stanovništva.

## Vanjske veze

* The Austerity Zone: Life in the New Europe - videos by *The New York Times* (`en`)
* Video: Richard Koo debates Kenneth Rogoff about the need for austerity, Institute for New Economic Thinking inaugural conference, April 22 2010 (`en`)
* *Joseph Stiglitz : „L’austérité mène au désastre“* Le Monde, intervju sa Virginie Malingre, 22. Mai 2010. (`fr`)
# Joanis Metaksas

| Ioannis Metaxas Ιωάννης Μεταξάς |
| --- |
|  |
|

---

130. premijer Grčke
 |
| Mandat 1936. – 1941.
 |
| Prethodnik
 | Konstantinos Demertzis
 |
| Nasljednik
 | Alexandros Korizis
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 12. travnja 1871.  Itaka, Grčka
 |
| Smrt
 | 29. siječnja 1941.  Atena, Grčka
 |
| Politička stranka
 | Stranka slobodoumnika
 |

**Ioannis Metaxas** (grč. **Ιωάννης Μεταξάς**, Itaka, 12. travnja 1871. - Atena, 29. siječnja 1941.), grčki general i državnik.

Kao premijer i ministar vojske 1936. raspustio je Parlament i uspostavio osobnu diktaturu. U Drugom svjetskom ratu u listopadu 1940. odbio ultimatum fašističke Italije i organizirao otpor talijanskoj agresiji. Vladao je do smrti 1941.

## Povezano

* Metaxasova linija
# Floridski bum nekretnina 1920-ih

**Floridski bum nekretnina** ili **Floridski zemljišni bum** (engleski: *Florida land boom*) je naziv za nagli i stijihski porast cijena nekretnina na području američke države Florida koji se zbio sredinom 1920-ih, i koji je predstavljao jedan od najpoznatijih i najzloglasnijih mjehura u ekonomskoj historiji SAD.

Taj je proces još 1910-ih započeo poduzetnik Carl G. Fisher, koji je močvarno, nerazvijeno područje između Miamija i obale oceana odlučio pretvoriti u elitno odmaralište Miami Beach. Nastojeći za svoj projekt pridobiti što više investitora, Fisher je od početka 1920-ih otpočeo intenzivnu reklamnu kampanju u njujorškim i drugim sjevernim medijima, opisujući južnu Floridu kao "tropski raj". Ti su napori s vremenom urodili plodom, pa su se u Miami Beachu počeli graditi ne samo hoteli, nego i isušivati močvarno područje Evergladesa te graditi željeznička pruga i drugi infrastrukturni objekti. Miami Beach i okolna područja su ubrzo stekli veliki broj stanovnika, i cijene nekretnina na tom području su počele rasti. Do početka 1925. su cijene nekretnina dosegle takvu razinu i takvu brzinu porasta da se u Miami počeo doseljavati veliki broj ljudi motiviranih isključivo brzom zaradom na preprodaji nekretnina. Fenomen je dobio takve razmjere da je sumnje u njegovu održivost počeo izražavati časopis *Forbes*, a neke od špekulanata, pod sumnjom za masovnu prevaru, počela istraživati američka porezna služba IRS.

Do kraja godine su se protiv špekulanata počele okretati čak i lokalne željezničke kompanije na Floridi, koje su donijele odluku o embargu na prijevoz građevinskog materijala. Mjehur je, međutim, konačno pukao tek kada je 10. januara 1926. u luci Miamija potonuo *Prinz Valdemaar*, jedrenjak pretvoren u ploveći hotel. Njegovo potapanje je spriječilo dostavu građevinskog materijala morskim putem te su cijene nekretnina konačno počele padati, a s njima naglo prestale špekulacije. Dio historičara drži da je ta havarija mnoge ljude spasila od siromaštva, jer bi posljedice mjehura bile još veće da su se špekulacije nastavile još nekoliko mjeseci, odnosno sve do katastrofalnog uragana koji je poharao Miami u septembru iste godine.

Iako je bum na duži rok značajno pridonio razvoju Floride, kratkoročne posljedice po Floridu su bile teške, te je ta država nekoliko godina ranije iskusila ekonomske nedaće koje će ostatak SAD doživjeti nakon sloma njujorške burze i Velike depresije.
# DEA

**DEA** ili *The Drug Enforcement Administration* je policijsko-obavještajna agencija za suzbijanje droge. Agencija se nalazi u sklopu ministarstva pravosuđa Sjedinjenih Američkih Država. Agencija za suzbijanje droge nije jedina agencija za borbu protiv narkotika koja primjenjuje savezne zakone, sličnim poslovima uz suzbijanje organiziranog kriminala se bavi i FBI.

## Vanjske veze

* DEA službene stranice
* Povijest DEA-e
# Tony Abbott

| Tony Abbott
 |
| --- |
|  |
|

---

28. premijer Australije
 |
| Mandat 18. rujna 2013. – 15. rujna 2015.
 |
| Prethodnik
 | Julia Gillard
 |
| Nasljednik
 | Malcolm Turnbull
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 4. studenoga 1957.  London, Ujedinjeno Kraljevstvo |
| Politička stranka
 | Liberalna stranka Australije
 |
| Supružnik
 | Margie Abbott
 |
| Zanimanje
 | političar, učesnik međunarodnog foruma
 |
| Vjera
 | katolicizam
 |

**Anthony John "Tony" Abbott** (4. studenoga 1957.) je australski desničarski političar koji je od 2009. do 2015. služio kao vođa Liberalne stranke, a od 2013. do 2015. kao premijer. Poznat je po svojem snažnom društvenom konzervativizmu te podršci ustavnoj monarhiji u Australiji, odnosno zalaganju da britanska kraljica Elizabeta II. i dalje ostane na čelu države.

Abbott se rodio i prve godine života proveo u Britaniji, prije nego što su se njegovi roditelji, australijski državljani, vratili u domovinu. Diplomirao je na Sidnejskom univerzitetu, a potom dobio prestižnu Rhodesovu stipendiju zahvaljujući kojoj je studirao na Oxfordu. Tamo se istakao političkim aktivizmom, ali i po tome što je, za razliku od ljevičarske većine studneata bio uvjereni desničar; njegovi stavovi su u nekoliko navrata doveli do fizičkih obračuna s drugim studentima, prilikom kojih je iskazao svoje boksačke vještine. Nakon diplome je neko vrijeme proveo u sjemeništu, iskazavši želju da postane katolički svećenik.

Na kraju je odustao od toga, te se oženio za Novozelanđanku Margaret "Margie" Aitken, s kojom je dobio tri kćeri. Započeo je karijeru kao novinar, te, između ostalog pisao za *The Australian*. Iako je ranije podržavao Laburističku stranku, njegova konzervativna i monarhistička uvjerenja su ga približile desnim liberalima, kao i njihovom vođi Johnu Howardu, koji će postati njegov politički mentor. Godine 1994. je kao kandidat liberala prvi put izabran u Federalni parlament. Godine 1999. je vodio uspješnu kampanju protiv izjašnjavanja za republiku na federalnom referendumu. Godine 2000. je postao član Howardovog kabineta, a 2003. i ministar zdravstva, te na tom mjestu ostao sve do Howardovog poraza na izborima 2007. godine.

U opoziciji je preuzeo dužnost ministra u sjeni za porodična pitanja. Abbott je 2009. izabran za vođu Liberalne stranke, a na njenom čelu je vodio desnu Koaliciju na izborima sljedeće godine. Na njima je osvojio više parlamentarnih mjesta od laburista, ali ne i apsolutnu većinu, koju je na kraju osigurala laburistička premijerka Julia Gillard. Na sljedećim izborima, tri godine kasnije, je Abbott uspio ostvariti uvjerljivu pobjedu, te postao novi australijski premijer.

Premijerski mandat su mu, međutim, označili brojni gafovi kojima je od sebe otuđio ne samo veliki dio javnosti, nego i vlastitu stranku, zabrinutu da bi upravo zbog njega mogla izgubiti sljedeće izbore. To je kulminiralo u rujnu 2015. kada je Malcolm Turnbull, ministar komunikacija u njegovoj vladi organizirao izjašnjavanje parlamentarne frakcije 15. rujna kojom je od Abotta preuzeo vodstvo stranke. Isti dan je Abbott podnio ostavku, a novim premijerom postao Turnbull.
# Gilbert Seldes

Gilbert Seldes; fotografija: Carl Van Vechten, 1932
**Gilbert Vivian Seldes** (/ˈsɛldiz/; 3. januar 1893 – 29. septembar 1970) bio je američki književnik, publicist i kritičar, koji je uživao veliki uticaj sredinom 20. vijeka. Nakon službe kao ratni dopisnik u prvom svjetskom ratu postao je dramski kritičar i jedan od urednika modernističkog književnog časopisa *The Dial*. Najpoznatije djelo mu je *The Seven Lively Arts* iz 1924. godine u kome je iznosio tezu da jazz predstavlja novi i specifično američki kulturni fenomen. Bio je poznat po odbacivanju kulturnog elitizma odnosno zalaganju da se "niskim" oblicima zabave kao vodvilj, mjuzikl i film prizna umjetnička vrijednost. 1930-ih se počeo zanimati za televiziju i CBS News ga je 1937. imenovala svojim prvim direktorom televizijskog programa.

Njegov brat je bio poznati istraživački novinar George Seldes. Kćer Marian Seldes je poznata glumica.

## Vanjske veze

* Gilbert Seldes at Internet Broadway Database
* Gilbert Seldes at Internet Movie Database
* *The Seven Lively Arts* Arhivirano 2007-02-09 na Wayback Machine-u full text with appendices and illustrations from American Studies at the University of Virginia
* [1] Obituary for Gilbert Seldes at The New York Times
# Tarot

**Tarot**, špil od sedamdeset i osam karata koje se u raznim krajevima Europe koristi od sredine 15. stoljeća za igru i predviđanje sudbine.

Sastoji se od pedeset i šest igračih karata (**Mala Arkana**), kakve se koriste za igranje širom Europe i od posebnih dvadeset i dva komada (**Velika Arkana**). U tim brojevima okultisti nalaze određenu simboliku uspoređujući broj karata Velike Arkane sa hebrejskim alfabetom koji se sastoji od dvadeset i dva slova i nekim hramovima koji imaju pedeset i šest stepenica.

Tarot karte
Mala Arkana podijeljena je na četiri jednake grupe poznate kao **karo**, **herc**, **tref** i **pik**. U svakoj od ovih grupa nalazi se po deset karata kojima su pridodane i karte **Kralja**, **Kraljice**, **Viteza** i **Paža**.
Mnogi okultisti koriste samo karte Velike Arkane za gatanje, dok karte Male Arkane vide samo kao igrače karte.

## Historija

Neki okultisti su kao vrijeme nastanka tarot karata uzimali razdoblje drevnog Egipta ili stara kabalistička učenja, međutim pojava karata sa klasičnim tarot simbolima može se sa sigurnošću pratiti tek od 18. stoljeća.

Prve tarot karte pojavile su se u Italiji sredinom 15. stoljeća, dok je njihova uporaba u okultne svrhe prvi put zabilježena u 16. stoljeću. Široka primjena tarot karata među okultistima započinje tek od kraja 18. stoljeća, kada ih je Antoine Court de Gébelin (1725.-1784.) promovirao kao sredstvo za proricanje, vjerujući da karte sadržavaju ključ za drevno i mistično egipatsko znanje koje je svijetu obznanio bog Thoth. Istovremeno, Jean-Baptiste Alliette, poznatiji kao Etteilla (1738.-1791.) objavio je 1770. godine djelo o proricateljskom značenju tarot karata.

Premda kasnija arheološka istraživanja nisu dovela tarot karte u vezu s njihovim navodnim egipatskim podrijetlom, tijekom 19. stoljeća nastalo je vjerovanje da su Romi, koji su ovladali tehnikom proricanja pomoću tarot karata, zapravo daleki potomci Egipćana i da su ondje stekli svoje divinacijsko znanje.

Francuski okultist Eliphas Lévi (1810.-1875.) razvio je vezu između taot karata i kabale, hebrejskog mističnog sustava. Tarot karte i njihovu simboliku prihvatila su i razna mistična i okultna udruženja poput Teozofskog društva, Hermetičkog reda Zlatne zore ili rozenkrojcera.

Inters za tarot kartama u 20. stoljeću evocirao je Arthur Edward Waite (1857.-1942.) koji je dizajnirao *Rider-Waite* tarot karte.

## Vrste tarota

Postoji više različitih stilova karata, a najrašireniji su egipatski, francuski i ciganski, jer su najbliži izvornim kartama. Također, razlikuju se tri osnovna kupa karata:

* **Klasični tarot**

Najvažniji klasični kupovi karata su: stari firentinski minchiate, *Manatijev tarot*, stari sicilijanski tarot i *Tarot de Marseille*.

* **Privatizirani špil**

Od privatiziranih špilova izdvajaju se: "Mea Vita tarot" *Viscontijev tarot* i tarot karte Salvadora Dalija.

* **Okultni tarotEtteillin tarot* (egipatsko-ciganski), tarot Zlatne zore i Crowleyjev tarot.

## Povezano

* Tarok

## Napomene

## Literatura

* Panić, Maja, Tarot, Zagreb, 2009. ISBN 978-953-7313-41-8

## Vanjske veze

* Povijest tarota
* Kako koristiti tarot karte
# Zatvor Pentridge

| HM Prison Pentridge
 |
| --- |
|  |
| **Status:** | zatvoren
 |
| **kapacitet:** | ?
 |
| **otvoren:** | 1850.
 |
| **zatvoren:** | 1997.
 |
| **Upravljan od:** | ?
 |

Glavni ulaz
**Zatvor Nj.V. Pentrdige** (engleski *HM Prison Pentridge*) bio je australski zatvor sagrađen 1850. i smješten u Coburg (predgrađe Melbournea) u državi Victoria. Zatvor je službeno prestao s radom 1. 5. 1997. godine.

Pentridge je bio poznat po nadimku **The Bluestone College**. Od svog zatvaranja kaznionica je djelomično srušena kako bi se stvorilo mjesto za stambeno naselje. Glavna kapija je preostala. Stražnji zid je srušen kako bi stanovnici novog naselja imali bolji pogled.

Australiski film *Everynight ... Everynight* iz godine 1994. opisuje zatvorski život u Odjelu H Pentridgea.

## Kronologija

* 1850-e: Otvoren Odjel F'
* 1870-e: Otvoren Odjel G kao Industrijska popravna škola
* 1894: Otvoren ženski zatvor u Pentridgeu (Odjel 'D')
* 1951: Posljednja žena pogubljena u Australiji vješanjem je Jean Lee.
* 1967: Posljednji osuđenik pogubljen u Australiji je Ronald Ryan (između 1842. i 1967. je pogubljeno 186 osuđenika)
* oktobar 1987: pet zatvorenika umiru u Jika Jiki za vrijeme pobune izazvane zatvorskim uvjetima. Craig Minogue i 3 osuđenika su preživjela požar.
* 1. 5. 1997. - Zatvor Pentridge je prestao s radom.

## Znameniti zatvorenici

* Ned Kelly, *bushranger*
* Mark Brandon "Chopper" Read, autor
# Kurtizana

Virginia Oldoini, italijanska kurtizana i ljubavnica francuskog cara Napoleona III, fotografija iz 1866.
**Kurtizana** (francuski: *courtisan*, italijanski: *cortigiana*) je izraz kojim se opisuje žena kojoj ljubavne veze ili pružanje seksualnih usluga pripadnicima više klase predstavlja glavni izvor prihoda i/li temelj njenog društvenog položaja.

Riječ dolazi od italijanskog izraza za dvorjanku, odnosno dvorsku damu, a počeo se koristiti u 16. vijeku. Dvorske dame su tada, kada su brakovi vladara i drugih velikodostojnika bili motivirani politikom umjesto ljubavlju, predstavljale najprikladniji i najdostupniji oblik partnera za "ozbiljne" ili romantične ljubavne veze. S vremenom su kurtizane postale svojevrsna institucija koja je osim seksualnih pružala i druge usluge; tako se od kurtizana očekivalo da budu vješte u plesu i muzici, odnosno dovoljno obrazovane i inteligentne da bi mogle sudjelovati u intelektualnim raspravama. Kurtizane su ponekad bile udane, ali najčešće za muškarca nižeg društvenog statusa koji je u njenim vanbračnim vezama s društvenom elitom vidio sredstvo vlastitog napredovanja. Između kurtizana se također počela javljati hijerarhija, tako da su se kurtizane na vrhu društvene ljestvice smatrale ljubavnicama, dok one na dnu prostitutkama.

U današnjem svijetu, gdje se promovira jednakopravnost spolova, fenomen kurtizana je prilično rijedak ili nije tako vidljiv kao u ranijim periodima. Izraz se danas prvenstveno koristi u pežorativnom smislu ili kao eufemizam za eskort-dame ili elitne prostitutke.

## Povezano

* Hetera
* Polusvijet
* Sponzoruša

## Vanjske veze

* About Courtesans: By Vatsayayana in Kamasutra Arhivirano 2011-01-05 na Wayback Machine-u
# Poissy

| Poissy francuski: *Poissy* |
| --- |
|  |
|  Grb
 |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Francuska
 |
| Region
 | Île-de-France
 |
| Departman
 | Yvelines
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo (2011-01-01) | 37.662
 |
| Gustina stanovništva
 | 2835,99 st./km²
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Vremenska zona
 | UTC+1, ljeti UTC+2
 |
| Površina
 | 13,28 km²
 |
| PoissyPoissy (Francuske)
 |
| Ostali podaci
 |
| INSEE kod
 | 78498
 |

**Poissy** je grad u Francuskoj u regionu Île-de-France, u departmanu Yvelines.

Po podacima iz 2010. godine broj stanovnika u mestu je bio 37.680.

## Demografija

Demografija| 1962. | 1968. | 1975. | 1982. | 1990. | 1999. | 2011. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 28.548 | 33.613 | 37.497 | 36.389 | 36.745 | 35.841 | 37.662 |

## Reference

## Vanjske veze

* Baza podataka: Insee (`fr`)
# Fernando Arrabal

| Fernando Arrabal |
| --- |
| Fernando Arrabal godine 2012. |
| Biografske informacije |
| Rođenje | Fernando Arrabal Terán 11. augusta 1932.  (1932-08-11) Melilla, Španija |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | književnik, scenarist i filmski režiser |
| Opus |
| 1950-e - |
| Književni pravac | Panski pokret |
| Jezik | španski |
| Znamenita djela |
| *Picnic* |

**Fernando Arrabal Terán** (11. august 1932 -) je španski književnik, scenarist i filmski režiser, poznat kao jedan od najistaknutijih pripadnika "Panskog pokreta" i teatra apsurda. Arrabal, čiji je otac kao pristaša Republike nestao u građanskom ratu, je za vrijeme Francove diktature dugo vremena živio i radio u susjednoj Francuskoj.

## Vanjske veze

* Arrabal's website Arhivirano 2018-02-02 na Wayback Machine-u
* Fernando Arrabal excepts, articles, interviews, videos on Prague Writers' Festival website
* Fernando Arrabal's Cinématon: a 4 minute online portrait by Gérard Courant
* Chess Express Arrabal (Arrabal's chess blog)
* Fernando Arrabal na sajtu IMDb
* Arrabal's page on La MaMa Archives Digital Collections