Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Plamenobacač

Shema američkog plamenobacača M2A1-7
Američki-tenk plamenobacač na Iwo Jimi 1945.
**Bacač plamena** ili **plamenobacač** u najširem smislu označava mehanički uređaj napravljen u svrhu stvaranja kontinuiranog mlaza vatre. Obično se u tu svrhu kao gorivo koristi zapaljiva tekućina, a rjeđe zapaljivi gas pod visokim pritiskom (propan i prirodni gas). Mada se koristi i u civilne svrhe (radi krčenja šuma, iskorjenjivanja korova i održavanja zdravlja i higijene), plamenobacač je najpoznatiji kao oružje.

Mada se uređaji za proizvodnju znamenite bizantske grčke vatre smatraju prvim plamenobacačima, i mada su slični uređaji opisani u knjigama i službenim zapisima kineske dinastije Song u 10. i 11. vijeku, moderni plamenobacači datiraju iz doba neposredno pred prvi svjetski rat. Izum prvog modela se tradicionalno pripisuje njemačkom inženjeru Richardu Fiedleru; on je prvi put upotrijebljen 1915. na Zapadnom frontu, a ubrzo nakon toga su vlastite modele razvila britanska, a kasnije i druge vojske.

Tada, kao i u kasnijim sukobima, plamenobacač se istakao kao oružje koje je izuzetno efikasno, ali samo za specifične borbene okolnosti. Predstavlja jedno od najefikasnijih sredstava za neutralizaciju neprijateljske žive sile u rovovima, bunkerima i drugim fortifikacijskim objektima, a njegova primjena obično ima strahoviti efekt na moral neprijatelja. S druge strane, plameni mlaz ne može biti duži oko 80 m, niti može trajati duže od 2 minuta; to je posljedica kako tehničkih ograničenja, tako i težine opreme i goriva koju može nositi operater plamenobacača.

Zbog toga su se za vrijeme drugog svjetskog rata razvili tenkovi-plamenobacači koji bi trebali ukloniti te nedostatke.

## Vanjske veze

* First World War.com: Weapons of War: Flamethrowers (`en`)
* Weapons of the World War II gyrene: Flamethrowers (`en`)
* Howstuffworks "How Flamethrowers Work" (`en`)
* Jaeger Platoon: Portable flame-throwers (`en`)
* A history of flamethrowers (`en`)
* Image of flamethrower in use (`en`)
* Images, including a tank-mounted flamethrower's nozzle Arhivirano 2020-05-05 na Wayback Machine-u (`en`)
* The Pen Huo Qi Arhivirano 2013-02-23 na Wayback Machine-u (`en`)
* History and images of Australian flamethrowers (`en`)
* WWII German army flamethrowers (`en`)
* Moderni ruski plamenobacači Arhivirano 2007-11-02 na Wayback Machine-u (`ru`)
# Oklopni transporter

Najpopularniji oklopni transporter, američki M113
**Oklopni transporteri** su borbena oklopna vozila sa svrhom da prevoze pješaštvo po bitci. Obično su samo naoružani s mitraljezom ali ponekad imaju bestrzajne topove, protuoklopne rakete, ili minobacač. Nisu stvarno dizajnirani da bi sudjelovali u bitci niti dodali paljbenu potporu, nego više da bi zaštitili vojnike od šrapnela i zasjede. Mogu imati gusjenice ili kotače. Primjeri su američki M113, finska Patria AMV, i bivši jugoslavenski BOV. Jače oklopljeni i naoružani su borbena vozila pješaštva, koja su dizajnirana za izravnu borbu.
# T-70

**T-70** je bio Sovjetski tenk koji se proizvodio tijekom 1942 . i 1943 . godine

### Nastanak

Bez obzira na kratkoročni uspjeh postignut od tenka T-60 vojsci su bile veoma jasne njegove slabosti. Zbog toga se 1942 . godine pokreće proizvodnja novog tenka imena T-70 koji je trebao biti poboljšana verzija neuspješnog T-50 i djelomično uspješnog svog prethodnika. Pravi razlog nastanka T-60 i ovog tenka se prije svega nalazi u ratnoj upotrebi malenih tvornica koje nisu u stanju proizvoditi dijelove za tenk T-34 ili KV-1 .

### Oprema i mogućnosti upotrebe

U odnosu na prethodnika oklop ovog tenka je gotovo dupliran na 60 mm što mu je pri ratnoj upotrebi dalo veću izdržljivost na protivničke projektile. S druge strane proizvest tijekom 1942 . godine novi tenk s topom od samo 45 mm je bilo nedostatno za bilo koju ozbiljniju upotrebu što drastično skraćuje proizvodno razdoblje T-70. Za samo godinu dana od izlaska ovog tenka s proizvodne trake dolazi do uredbe o pokretanju njegovog nasljednika koji će nosit ime T-80 laki tenk .

Mogućnost protupješačke upotrebe ovog tenka je bila razmatrana i odbačena s zaključkom da je za to bolja motorozirana artiljerija zbog čega dolazi do prestanka njegove proizvodnje nakon proizvedenih nešto više od 8000 primjeraka u listopadu 1943 . godine.

Jedini efikasni ratni posao za proizvedene primjerke ovog tenka su bili izviđački poslovi do trenutka kada se od njih odustaje zbog dostave izviđačkih američkih vozila.
# Panzer III

**Panzer III** je bio njemački tenk koji se nalazio u ratnoj upotrebi do kraja 1943. godine. Službeni naziv Panzer III bilo je Panzerkampfwagen III (PzKpfw III).

### Nastanak

Na zahtjev generala Guderiana početkom 1934. godine izrađen je plan za nastanak novog tenka koji bi zamjenio Panzer I koji nije zadovoljavao u mogućim borbama s tadašnjim tenkovima drugih država. Nezadovoljavajuća brzina razvoja novog tenka dovodi do stvaranja Panzera II koji treba u međuvremenu vršiti njegove dužnosti. Nakon te odluke o gradnji međugeneracijskog tenka, proizvodni i dizajnerski problemi su i dalje mučili Panzer III tako da ih je u trenutku izbijanja drugog svjetskog rata bilo proizvedeno samo stotinjak.

### Ratno djelovanje

Prvo ratno djelovanje ovaj je tenk imao tijekom Poljske kampanje iako su tada upotrebljavani samo njegovi testni primjerci. Njegovo zamišljeno djelovanje bilo je zajedno s tenkom Panzer IV koji bi imao protupješadijske dužnosti, za razliku od Panzera III koji bi bio zadužen za uništenje protivničkih tenkova. Već prvi ozbiljni pokus ovog tenka u pohodu na Francuskoj završava djelomičnim neuspjehom koji rezultira nadogradnjom njegovog nedovoljno jakog topa s promjera 37 mm na onaj 50 mm. Iako je sada ovaj tenk postao jači on se pokazao preslabim u u sukobu s T-34 nakon invazije Sovjetskog Saveza. Taj događaj postaje zvono za uzbunu koja rezultira stalnim zahtjevima za boljim i novijim tenkom. Nekoliko mjeseci nakon što novi tenk popularnog imena Tigar počinje izlaziti s proizvodnih traka 1943. godine dolazi do obustave korištenja Panzera III, a sve tvornice se prebacuju na proizvodnju njegove protutenkovske i protuartiljerijske verzije bez kupole imena Stug III.

Masovno je rabljen na bojištima Francuske, Balkana, Sjeverne Afrike i Sovjetskog Saveza.

### Oprema

Prvobitno je bilo zamišljeno da ovaj tenk uđe u proizvodnju s oklopom debelim 15 mm i topom kalibra 50 mm. Protivno željama mehaniziranog odjela Wehrmachta top je bio smanjen na 37 mm, ali je kupola u koju može stati veći top ostala u proizvodnji tako da je kasnije on lako zamijenjen prema originalnom zahtjevu. Tijekom borbi je bila uočena i slabost oklopa tako da je on do kraja proizvodnje bio stalno uvećavan dok nije dostigao debljinu od 50 mm. Sveukupno je bilo proizvedeno nešto manje od 6000 primjeraka ovog tenka.

### Prenamjene

Iz dizajna ovog tenka napravljeno je najmasovnije njemačko oklopno vozilo u doba drugog svjetskog rata. To je bio Stug III, proizveden u više od 10000 primjeraka. S druge strane Sovjetski Savez je od zarobljenih Panzera III i Stuga III napravio više od 1000 primjeraka svojeg oklopnog vozila imena Su-76i.

### Korištenje izvan Njemačke

Manji broj ranih, slabijih verzija ovog tenka je prodano ili ustupljeno Sovjetskom Savezu, Mađarskoj, Rumunjskoj, Bugarskoj, Slovačkoj i Hrvatskoj. Poslije drugog svjetskog rata Panzer III ostao je u upotrebi na području Norveške.
# Zapadni front (Prvi svjetski rat)

| Zapadni front (Prvi svjetski rat)
 |
| --- |
| Segment Prvog svjetskog rata
 |
| [[Datoteka:|300px]] Britanski rov u srpnju 1916. za vrijeme Bitke na Sommi. Fotografija Ernest Brooks
 |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Datum
 | 4. kolovoza 1914. – 11. studenog 1918.
 |
| Lokacija
 | Belgija i sjeveroistok Francuske |

 |
| Sukobljene strane
 |
|  Francuska  Britansko Carstvo  Belgija  Kraljevina Italija  Rusko Carstvo  Portugal  SAD
 |  Njemačko Carstvo  Austro-Ugarska Monarhija
 |
| Komandanti i vođe
 |
| Bez zajedničke komande do 1918., a tada Ferdinand Foch
 | Moltke → Falkenhayn → Hindenburg i Ludendorff → Hindenburg i Groener
 |
| Žrtve i gubici
 |
| Poginulih: 2 000 000+ Ranjenih: 6 620 000
 | Poginulih: 590 599 Nestalih/zarobljenih: 623 260 Ranjenih: 3 593 698
 |

**Zapadni front** bio je naznačajnije bojište tokom Prvog svetskog rata. Front je otvorila Nemačka invazijom na Luksemburg i Belgiju preko kojih je planirala da uspostavi kontrolu nad industrijski značajnim regionima u Francuskoj. Brzo napredovanje nemačkih snaga dramatično se završilo bitkom na Marni u kojoj su savezničke snage odnele pobedu. Nakon ove bitke i savezničke i nemačke trupe su se ukopale formirajući liniju fronta koja se protezala od Severnog mora do švajcarske granice. Značajnijih promena položaja nije bilo sve do kraja rata.

Između 1915. i 1917. godine bilo je nekoliko velikih ofanziva duž fronta. Pešadijskim napadima je prethodila temeljna artiljerijska priprema. Ipak pešadija nije mogla da postigne značajnije uspehe protiv dobro ukopanog neprijatelja, mitraljeskih gnezda, bodljikave žice.

Kako bi postigli vojnu prednost nad neprijateljskim snagama obe strane su u borbi koristile nove tehnologije kao što su avijacija, bojni gasovi i tenkovi stalno ih usavršavajući tokom rata. Ali ni upotreba novih vrsta oružja nije mogla da dovede do odlučujućeg uspeha.

Do kraja rata nemačka vlada je uvidela da su savezničke snage superiornije zbog većeg demografskog i inustrijskog potencijala pa je iscrpljena Nemačka bila prinuđena da 11. novembra 1918. potpiše primirje.

## Reference