Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Slanina

Slanina
**Slanina** je suhomesnati proizvod od dimljenog i usoljenog svinjskog mesa.

Slanina od sirovog svinjskog mesa, s trbuha, nareže se na veće komade od 2 do 3 kg. Ako će se slanina koristiti kao narezak, soli se dva do tri tjedna, a poslije se dimi oko dva tjedna. Slanina predviđena za kuhanje, stavi se u salamuru oko 8 do 10 dana. Zatim se dimi 6 do 8 dana.

Nakon obrade, ponekad se mora i kuhati prije jela, ovisno o vrsti slanine. Sastoji se od mesnog (crveni dio) i masnog dijela (bijeli dio). Jede se dimljena, kuhana, pržena, pečena i kao dodatak drugim jelima.

Muslimani i Židovi ne jedu slaninu svinjskog porijekla, nego rade slaninu od goveđeg, ovčjeg ili nekog drugog mesa.
Meso od kojeg se radi slanina, mora se testirati protiv triheneloze. Ako i postoje uzročnici trihineloze, pravilnim postupkom prerade, dimljenjem, kuhanjem, pečenjem bit će uništeni.

Dimljenjem, slanina dobiva karakterističan okus, miris te zlatno-žutu boju. Dim ima antioksidativni i bakteriocidni učinak. Dobro obrađena slanina ima čistu površinu bez plijesni, pravilan oblik; mesnati dijelovi su svijetlocrvene do tamnocrvene boje, a masno tkivo plastično i bijele boje.

Suhomesnati proizvodi slični slanini su: panceta, šunka i pršut.

## Izvori
# Izmet

Konjski izmet
**Izmet** ili stolica je naziv za odbacujući proizvod životinjskog probavnog sustava, koji se izbacuje kroz anus za vrijeme vršenja nužde. Kod ljudi, vršenje nužde se može događati svaka dva do tri dana pa do nekoliko puta dnevno. Otvrdnjavanje izmeta može prouzrokovati poremećaj ciklusa izbacivanja koji se zove konstipacija.

Oduran smrad dolazi zbog bakteriološkog djelovanja. Bakterije proizvode spojeve poput indola, skatola i sulfata, također i plin vodikov sulfat.

## Koprofagija

Koprofagija je hranjenje nekih životinja svojim i tuđim izmetom. Kunići i zamorci, da bi probavili hranu, ovisni su o bakterijama, te na taj način "izvuku" vitamine iz hrane. Upravo zbog toga proizvode izmet - caecotrophes, mekane konzistencije, koji je bogat vitamonom B i bakterijama koje nastanjuju fiziološku floru u probavnom sustavu. Takav izmet zamorac ponovo probavlja.

Također kada je u pitanju pas smatra se da na taj način pokušava zadobiti vlasnikovu pažnju, što se naročito odnosi na pse koji puno vremena provode sami, posebno ako je to novonastala situacija (npr. ako do sada pas nije gotovo nikada bio sam kod kuće, a uslijed novih okolnosti u posljednje vrijeme je učestalo sam i sl.).

## Uporaba izmeta

Životinjski izmet se uglavnom koristi kao gnojivo za oranice.

Izmet bi se iskoristio za proizvodnju metana ili vodika koji bi se dalje moglo uporabiti za punjenje gorivih ćelija, pogon mikroturbina ili motora s unutarnjim izgaranjem. Izmet domaćih životinja, posebno krava, već se godinama koristi kao izvor energije na američkim farmama, ali još nitko to nije pokušao iskoristiti u zoološkim vrtovima.

### U popularnoj medicini

Prema starom vjerovanju ekskrementi su imali magično i blagotvorno djelovanje na pojedine bolesti i korišteni su u narodnoj medicini: svinjski se izmet koristio protiv sifilisa i za ublažavanje boli izazvane ubodom stršljena ili pčele; topli izmet guske upotrebljavao se za liječenje veneričnih bolesti, a slučajno nađeni bijeli pasji izmet navodno je bio izvanredno sredstvo za liječenje oteklina. I vrapčji izmet imao je blagotvorno djelovanje ako bi se koristio protiv zubobolje ili protiv kolika, bolesti sv. Vida.

Također u nekim djelovima Afrike vlada krivo vjerovanje da slonov izmet postavljen u ljudsku vaginu može poslužiti kao kontracepcijsko djelovanje.

## Izmet u popularnoj kulturi

U američkoj animiroj seriji South Park se pojavljuje lik Mr. Hankey the Christmas poo koji je ljudski izmet koji govori i druži se sa ljudskom djecom, uglavnom oko Božića. U jednoj epizodi se vidi njegova žena i djeca koji su također izmeti.

U završnoj sceni filma Pink Flamingos glavni glumac Harris Glenn Milstead žvače pravi pseći izmet.

Australski film "Pobješnjeli Max 3" prikazuje jedno futurističko društvo kojima je glavni izvor energije svinjski izmet
# Južna Carolina

**South Carolina**
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |
| **Nadimak:Palmetto State* |
|  |
| **Glavni grad** | Columbia
 |
| **Najveći grad** | Columbia
 |
| **Guverner** | Nikki Haley
 |
| **Službeni jezik** | engleski
 |
| **Površina** | 82.965 km²
 |
|  - **Kopno** | 78.051 km²
 |
|  - **Voda** | 4.915 km²
 |
| **Stanovništvo (2004.)** |
|  - **Broj** | 4,198,068
 |
|  - **Gustoća** | 48//km²
 |
| **Proglašenje saveznom državom SAD-a** |
|  - **Datum** | 23. svibnja 1788
 |
|  - **Poredak** | 8.
 |
| **Vremenska zona** | Eastern: UTC-5/-4
 |
| **Geografska širina** | 32°4'30"N - 35°12'N
 |
| **Geografska dužina** | 78°0'30"W - 83°20'W
 |
| **Širina** | 320 km
 |
| **Dužina** | 420 km
 |
| **Visina** |  |
|  - **Najviša** | 1085 m
 |
|  - **Najniža** | 0 m
 |
| **Kratice** |
|  - **Poštanska** | SC
 |
|  - **ISO 3166-2** | US-SC
 |
| **Internet stranica** | www.sc.gov
 |

**Južna Karolina** (engl. *South Carolina*) je savezna država u „dubokom jugu“ Sjedinjenih Država. Graniči se sa Georgijom na jugu, Sjevernom Carolinom na sjeveru i izlazi na Atlantski okean na istoku. Prvobitno dio Provincije Karolina, Provincija Južna Karolina je jedna od 13 kolonija koje su proglasile nezavisnost od Britanske krune tokom Američke revolucije. Koloniji je ime dao kralj Charles II u čast svog oca, Charlesa I (Carolus je latinska verzija imena Charles). Južna Karolina je bila prva država koja je izglasala odcjepljenje od Unije, i bila je država-osnivač Konfederativnih Američkih Država. Po Popisu u Sjedinjenim Državama 2010., Južna Karolina je 24. savezna država po broju stanovnika sa 4.625.384 stanovnika. Južna karolina se sastoji od 46 okruga, a glavni grad je Columbia.

## Okruzi (Counties)

Južna Karolina sastoji se od 46 okruga (counties)

## Najveći gradovi

| Grad
 | Okrug
 | Stanovnici 1. travanj 2000
 | Stanovnici 1. srpanj 2004
 |
| --- | --- | --- | --- |
| Columbia
 | Richland
 | 116.278
 | 116.331
 |
| Charleston
 | Charleston
 | 96.650
 | 104.883
 |
| North Charleston
 | Charleston
 | 79.641
 | 84.271
 |
| Greenville
 | Greenville
 | 56.002
 | 56.291
 |
| Rock Hill
 | Rock Hill
 | 49.765
 | 57.902
 |
| Mount Pleasant
 | Charleston
 | 47.609
 | 56.350
 |
| Spartanburg
 | Spartanburg
 | 39.673
 | 38.599
 |
| Sumter
 | Sumter
 | 39.643
 | 39.671
 |
| Hilton Head Island
 | Beaufort
 | 33.862
 | 34.371
 |
| Florence
 | Florence
 | 30.248
 | 30.883
 |
| Goose Creek
 | Berkeley
 | 29.208
 | 32.250
 |
| Summerville
 | Summerville
 | 27.752
 | 34.241
 |
| Anderson
 | Anderson
 | 25.514
 | 25.715
 |
| Aiken
 | Aiken
 | 25.337
 | 27.299
 |
| Myrtle Beach
 | Horry
 | 22.759
 | 25.410
 |
| Greenwood
 | Greenwood
 | 22.071
 | 22.242
 |
| Easley
 | Pickens
 | 17.754
 | 18.643
 |
| North Augusta
 | Aiken
 | 17.574
 | 19.095
 |
| Greer
 | Greenville
 | 16.843
 | 20.416
 |

## Stanovništvo

Južnu Karolinu nastanjivala su u prošlosti, uz neke izuzetke, Siouan plemena, to su: Catawba, Congaree, Cusabo (Muskhogean), Pedee, Saluda (Algonquian), Santee, Sewee, Sugeree, Waccamaw, Wateree, Waxhaw, Winyaw.
# Hronologija univerzuma

**Kronologija Velikog praska** opisuje događaje koji su se dogodili ili se tek imaju dogoditi prema naučnoj teoriji o Velikom prasku. Zapažanja sugeriraju da je univerzum kakvog poznamo nastao prije otprilike 13,7 milijardi godina. Otada do danas, evolucija svemira je prošla kroz tri faze.

Najraniji univerzum, o kojem se danas malo zna, postojao u djeliću sekunde u kojem je univerzum bio tako vruć da su čestice imale energiju veću od onih koje se danas dosežu akceleratorima čestica na Zemlji. Dakle, dok su glavne karakteristike ove epohe razradile u teoriji Velikog praska, detalji su uglavnom temeljeni na pretpostavkama.

Nakon ovoga, u doba ranog univerzuma, evolucija univerzuma se odvijala prema onome što znamo o fizici elementarnih čestica. Tada su se pojavili prvi protoni, elektroni i neutroni, zatim jezgre i konačno atomi. S formiranjem neutralnog vodika, pojavilo se pozadinsko zračenje.

Konačno, zapučela je epoha strukturnih formacija, kada se materija počela skupkhati u prvim zvijezdama i kvazarima, i konačno galasksijama, galaktičkim superjatima i superjatima. Budućnost svemira još nije u potpunosti poznata.

## Vanjske veze

* Holtz, Brian (2002). Human Knowledge: Foundations and Limits. Retrieved March 25, 2004.
* PBS Online (2000). From the Big Bang to the End of the Universe - The Mysteries of Deep Space Timeline. Retrieved March 24, 2005.
* Schulman, Eric (1997). The History of the Universe in 200 Words or Less Arhivirano 2005-11-24 na Wayback Machine-u. Retrieved March 24, 2005.
* Space Telescope Science Institute Office of Public Outreach (2005). Home of the Hubble Space Telescope. Retrieved March 24, 2005.
* Fermilab graphics Arhivirano 2009-08-01 na Wayback Machine-u (see "Energy time line from the Big Bang to the present" and "History of the Universe Poster")
# Ultraljubičasta astronomija

Slika spiralne galaksije Mesijer 81 pri ultraljubičastom svetlu. Credit:GALEX/NASA/JPL-Caltech.
Termin **ultraljubičasta astronomija** (engleski: *ultraviolet astronomy*) se generalno odnosi na opservacije elektromagnetne radijacije i ultraljubičastih talasa veličine između 10 i 320 nanometara.
Linije mere ultraljubičastog spektra koriste se za razaznavanje hemijske kompozicije, gustine i temperature međuzvezdanog medija, kao i temperature i kompozicije vrelih mladih zvezda. Ultraljubičasta posmatranja takođe omogućavaju potrebne informacije o evoluciji galaksija.

Ultraljubičasti svemir izgleda dosta drugačije od poznatih zvezda i galaksija koje su vidljive na svetlu.
Većina zvezda su zapravo relativno hladni objekti koji emituju većinu svoje elektromagnetne radijacije u vidokrugu bližih infracrvenih delova spektra.
Ultraljubičasta radijacija je prepoznatljiva kod vrelijih objekata, tipično u ranoj i kasnoj fazi njihove evolucije.
Ako bismo videli nebo u ultraljubičastom svetlu, većina zvezda bi izbledela. Videli bismo neke jako mlade masivne zvezde i neke veoma stare zvezde i galaksije, koje postaju sve toplije i proizvode sve veću energiju radijacije blizu svog rođenja ili smrti. Oblaci gasa i prašine bi blokirali naš vidokrug u mnogim pravcima dužinom Mlečnog puta.

Svemirski teleskop Habl i Daleki ultraljubičasti stetoskopski istražitelj su skorašnji veliki svemirski teleskopi koji vide daleke i bliže ultraljubičaste spektre neba.

## Ultraljubičasti svemirski teleskopi

Astro 2 UIT prikazuje galaksiju M101 uz pomoć ultraljubičastog svetla
* - Daleko ultraljubičarti spektograf na Apolu 15 (april 1972)
* + Evropska organizacija za istraživanje svemira - Tor-Delta 1A (135-286 nm; 1972–74)
* - Orbitalna astronomska opservatorija (#2:1968-73. #3:1972-81)
* - Orion 1 i Orion 2 svemirske opservatorije (#1:1971; 200-380 nm spektar; #2:1973; 200-300 nm spektar)
* +  - Astronomski satelit Holandije (150-330 nm, 1974–76)
* + Evropska svemirska agencija - Međunarodni ultraljubičasti istraživač (115-320 nm spektar, 1978–96)
* - Astron 1 (1983–89; 150-350 nm)
* - Glazar 1 i 2 na Miru (na Kvantu 1, 1987-2001)
* - Ekstremni ultraljubičasti istraživač (7-76 nm, 1992-2001)
* - Daleki ultraljubičasti spektroskopski istraživač (90.5-119.5 nm, 1999-2007)
* + Evropska svemirska agencija - Ekstremni ultraljubičasti imidžing teleskop (na SOHO-u na 17.1, 19.5, 28.4, i 30.4 nm)
* - GALEKS (135-280 nm, 2003-2013)
* + Evropska svemirska agencija - Svemirski teleskop Habl (Habl STIS 1997-- 115–1030 nm) (Habl VFC3 2009-- 200-1700 nm)
* - Svift misija praska gama-zraka (170–650 nm spektar, 2004-- )
* - Hopkins ultraljubičasti teleskop (leteo 1990. i 1995. godine)
* - ROSAT (17-210eV) (30-6 nm, 1990-1999)
* - Astrosat (130-530 nm, još uvek nije lansiran)

## Reference
# Pomponije Mela

**Pomponije Mela** (*Pomponius Mela*, ? - 45?) je bio rimski geograf, rodom iz Hispanije, poznat kao autor kratkog djela *De situ orbis* koje opisuje svijet poznat Rimljanima njegovog vremena. O njegovom životu se zna vrlo malo, a knjiga - koja je kasnije poslužila kao jedan od izvora Pliniju Starijem za njegovu *Historiju Naturalis*, se prema nekim pretpostavkama napisana oko godine 43. kada je car Klaudije pripremao invaziju Britanije. Mela je poznat kao jedan od prvih antičkih autora koji opisuje obale Baltičkog mora, koji je po njegovom mišljenju predstavljao zaljev (*Codanus sinus*), Skandinaviju, koja je po njegovom mišljenju bila otok (*Codanovia*).

Mela je također svijet podijelio u pet klimatskih zona, od kojih su samo dvije - sjeverna umjerena i južna umjerena - bile pogodne za ljudski život. Vjerovao je kako ljudi koji žive u sjevernoj umjerenoj zoni nikada neće doći do južne umjerene zone s obzirom na ekstremno toplu zonu nepodnošljive vrućine koja ih dijeli.

## Reference
# Olaf I od Norveške

| Olaf Tryggvason
 |
| --- |
| *kralj Norveške* |
|  |
| Vladavina
 | 995–1000
 |
| Rođen/a
 | 960-e
 |
|  | Norveška
 |
| Umro/la
 | 1000
 |
|  | Norveška
 |
| Suprug/a
 | Geira Gyda Thyre
 |
| Otac
 | Tryggve Olafsson
 |
| Majka
 | Astrid Eiriksdottir
 |

**Olaf Tryggvason** (staronordijski: *Óláfr Tryggvason*, norveški: *Olav Tryggvason*) (960-e – 1000) bio je kralj Norveške od 995. do 1000. Bio je sin Tryggvija Olafssona, kralja Viken (Vingulmark i Ranrike), te, prema navodima kasnijih saga, praunuk Haralda Lijepokosog, prvog kralja Norveške.

Olaf je igrao važnu ulogu u pokrštavanju Nordijaca, pri čemu se često morao koristiti nasiljem i mučenjem Pripisuje mu se da je 995. sagradio prvu crkvu u Norveškoj, a 997. osnovao grad Trondheim. U centralnom dijelu grada mu je podignut kip.

Historijski podaci o Olafu su oskudni, a što su pokušale nadoknaditi kasnije sage vjerodostojnost čijih navoda je predmet oštre rasprave među modernim historičarima.

## Izvori

## Vanjske veze

* Ebook: Olaf The Glorious by Robert Leighton Arhivirano 2012-04-20 na Wayback Machine-u Readable HTML
* Heimskringla: The Saga of Olaf Tryggvason (English translation) on Wikisource
* Heimskringla: Saga Ólafs Tryggvasonar (Old Norse)
* Olaf the Glorious - A Story of the Viking Age Arhivirano 2015-12-22 na Wayback Machine-u E-book by Robert Leighton ( – 1934)

|  |
| --- |
| Olaf Tryggvason**Vigenski ogranak**bočni ogranak od **Dinastija LijepokosogRođen/a:** 960-e  **Umro/la:** 9. septembar 1000 |
| Kraljevske titule
 |
| Prethodi: **Haakon Sigurdsson** | **kralj Norveške** 995–1000
 | Slijedi: **Eiríkr Hákonarson & Sveinn Hákonarson** |
| Slijedi: **Sweyn Forkbeard** |
# Istočni Dunbartonshire

| Istočni Dunbartonshire
 |
| --- |
|  |
|  |
| **U sastavu** | Škotske
 |
| **Upravni oblik** | područno vijeće
 |
| **Glavni grad** | Kirkintilloch
 |
| Površina
 | 174.61 km²
 |
|  |
| **Stanovništvo** | 105.860
 |
| **Gustoća** | 606 stanovnika na km²
 |
| **Web stranica** | www.eastdunbarton.gov.uk/home.aspx
 |

**Istočni Dunbartonshire** (engleski: *East Dunbartonshire*, škotsko-gelski: *Siorrachd Dhùn Bhreatainn an Ear*,
škotski: *Aest Dunbartanshire*) je jedno od 32 područnih vijeća i [[Administrativna podjela
Škotske|namjesništva]] u središtu Škotske.

## Geografija

Istočni Dunbartonshire sa sjeveroistoka graniči Područnim vijećem Glasgowa, pa sadrži i brojna prigradska naselja
toga grada. Pored toga graniči sa područjim vijećima Sjeverni Lanarkshire, Stirling i Zapadni Dunbartonshire.

Teritorij te nove administrativne jedinice nastale 1996. prostire se po dijelovima nekadašnjih grofovija Dunbartonshire, Lanarkshire
i Stirlingshire.

Istočni Dunbartonshire zauzima površinu od 174.61 km² i ima 105,860 stanovnika, a administrativni centar mu je Kirkintilloch.

## Reference

## Vanjske veze

* Službene stranice vijeća Arhivirano 2012-07-04 na Wayback Machine-u (`en`)