Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Bernska konvencija

**Bernska konvencija** može se odnositi na sljedeće teme:

* Bernska konvencija o zaštiti književnih i umjetničkih djela
* Bernska konvencija o zaštiti evropskih divljih vrsta i prirodnih staništa (Vijeće Evrope), o zaštiti prirode u Evropi
* Bernski sporazum, kojim je utemeljena Opća poštanska unija
* Bernska konvencija (1906) o zabrani bijelog fosfora u proizvodnji žigica.
# Sesshū Tōyō

**Sesshū Tōyō** (japanski: 雪舟 等楊, *, dosl.: snježni brod*?) često navođen samo kao **Sesshū**, 1420-1506, bio je je jedan od najvećih japanskih majstora *suibokuge* (slikanja tintom), isto tako poznat kao Rinzai Zen budistički svećenik. Iako je bio rođen u samurajskoj porodici Oda (小田家) u provinciji Bitchū, najpoznatiji je po tome što je savladao kineski stil slikanja tintom.

## Napomene

## Reference

* Appert, Georges and H. Kinoshita. (1888). *Ancien Japon.* Tokyo: Imprimerie Kokubunsha.
* Papinot, Jacques Edmund Joseph. (1906) *Dictionnaire d'histoire et de géographie du japon.* Tokyo: Librarie Sansaisha...Click link for digitized 1906 *Nobiliaire du japon* (2003)
* Kiyoshi Miyamoto, The former curator of Sesshu Memorial Museum (1997) Sesshu Memorial Museum Magazin#4-#6 ...Click link for the information of Sesshu Memorial Museum

## Vanjske veze

* More about Sesshū
* Tokyo National Museum Arhivirano 2009-12-07 na Wayback Machine-u
# Jōetsu

| Džoecu 上越
 |
| --- |
|  |
|  |
|  Zastava
 |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Japan
 |
| Prefektura
 | Niigata
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo (2005) | 208.083
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Vremenska zona
 | UTC+9
 |
| DžoecuDžoecu (Japana)
 |

**Džoecu** (上越) je grad u Japanu u prefekturi Niigata. Prema popisu stanovništva iz 2005. u gradu je živelo 208.083 stanovnika.

## Stanovništvo

Prema podacima sa popisa, u gradu je 2005. godiine živelo 208.083 stanovnika.

Kretanja broja stanovnika
| 1995. | 2000. | 2005.
 |
| --- | --- | --- |
| 212.060
 | 211.870
 | 208.083
 |

## Vanjske veze
# Hamamatsu

| Hamamacu 浜松
 |
| --- |
|  |
|  |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  Zastava

 |  Grb |

 |
| Osnovni podaci
 |
| Država
 |  Japan
 |
| Prefektura
 | Šizuoka
 |
| Stanovništvo
 |
| Stanovništvo (2005) | 804.067
 |
| Geografija
 |
| Koordinate
 | ﻿ / ﻿ |
| Vremenska zona
 | UTC+9
 |
| HamamacuHamamacu (Japana)
 |

**Hamamacu** (浜松) je grad u Japanu u prefekturi Šizuoka. Prema popisu stanovništva iz 2005. u gradu je živelo 804.067 stanovnika.

## Stanovništvo

Prema podacima sa popisa, u gradu je 2005. godiine živelo 804.067 stanovnika.

Kretanja broja stanovnika
| 1995. | 2000. | 2005.
 |
| --- | --- | --- |
| 766.832
 | 786.306
 | 804.067
 |

## Vanjske veze
# Proskripcije

**Proskripcije** je naziv za ukaz, odnosno formalno ili neformalno objavljenu odluku tijela državne vlasti kojom je naveden jedan ili više pojedinaca koji su proglašeni neprijateljima države, te time implicitno ili eksplicitno javnosti sugerirano da njihovu slobodu, imovinu i život više ne štite uobičajena pravna pravila. Proskripcije se obično vezuju za revolucije, pučeve, građanske ratove ili nasilnu smjenu vlasti, odnosno služe kao sredstvo kao brzo i brutalno eliminiranje političkih protivnika u obliku čistke, odnosno *nepoćudnih* društvenih grupa (vjerske ili etničke manjine). Proskripcije su također poznate pod nazivima kao što su **popisi za likvidaciju** ili **liste za odstrijel**.

Proskripcije svoj cilj mogu postići na različite načine - kao sredstvo psihološkog pritiska na same proskribirane osobe, koje su njima "ohrabrene" da odu u egzil; kao pretvaranje proskribiranih osoba u "odmetnike" čija eliminacija predstavlja patriotski čin za koji počinitelj neće kazneno odgovarati te, konačno, kao poruka potencijalnim pomagačima i pristašama proskribiranih osoba da sami riskiraju ozbiljne sankcije ukoliko im budu pomagali.

U historiji je jedan od najpoznatijih primjera proskripcija bila čistka koju je Kornelija Sula proveo u Rimu nakon pobjede u građanskom ratu 82. pne. a čija su meta bili poraženi populari.

## Reference
# Marš smrti

**Marš smrti** je izraz pod kojim se podrazumijeva prisilno marširanje odnosno hodanje grupe zarobljenika s jedne lokacije na drugu (obično relativno udaljenu i kroz duži vremenski period) koje za posljedicu ima njihovo mučenje, zastrašivanje, fizičko slabljenje i smrt. Od običnog premještanja zarobljenika se razlikuje po tome što vlasti koje drže zarobljenike ne pokazuju nikakav interes za njihovo zdravlje ili preživljavanje, odnosno što su zarobljenici sistematski podvrgavani ponižavanjima, premlaćivanjima, mučenjima, odnosno namjernom izgladnjivanju i dehidraciji, a oni koji uslijed iscrpljenosti i bolesti nisu u stanju nastaviti marš se jednostavno ubijaju. Marševi smrti obično završavaju tako što se preživjeli zarobljenici smeštaju u zatvore, zarobljeničke ili koncentracione logore. U ekstremnim slučajevima je fizička likvidacija zarobljenika glavni motiv marša smrti, pri čemu se kao najčešći primjer navodi armenski genocid kada su Turci zarobljene Armence namjerno tjerali na marš kroz pustinju.

Izraz se prvi put počeo masovno koristiti za vrijeme drugog svjetskog rata, prvenstveno kako bi opisao aktivnosti osovinskih sila prema savezničkim ratnim zarobljenicima, a koje su kasnije proglašene ratnim zločinima. Najpoznatiji primjeri su Dugi marš na Zapad koji je sprovela nacistička Njemačka u zimu 1944/45. godine, odnosno Baatanski marš smrti i Sandakanski marš smrti koje je proveo Japan 1942. i 1945. Izraz *marš smrti* se koristio i za slične aktivnosti prema civilima, pri čemu su najpoznatiji marševi zarobljenih Jevreja 1944/45. iz logora u Poljskoj i na istoku Njemačke, a koji se smatraju dijelom Holokausta.

Retroaktivno se izraz marš smrti koristi i za ranije događaje, pri čemu je jedan od najpoznatijih primjera Staza suza, odnosno prisilno preseljenje američkih Indijanaca sa jugoistočnog dijela SAD u današnju Oklahomu koje se zbilo 1830-ih. Jedan od novijih primjera je i prisilna evakuacija Phnom Penha koje su proveli Crveni Kmeri neposredno nakon preuzimanja vlasti u Kambodži 1975.

Na prostoru bivše Jugoslavije se izraz marš smrti najčešće vezuje uz drugi svjetski rat. Jedan od primjera je Krvavi marš zarobljenih ustanika koje su proveli Nijemci u Srbiji 1941. te *Križni put* ili masovna likvidacija pripadnika oružanih formacija NDH od strane partizana tokom blajburškog masakra u proljeće 1945.
# Univerzitet Marie i Pierre Curie

| UPMC – Univerzitet Sorbonne |
| --- |
| francuski: *UPMC – Sorbonne Universités* |
|  |
| Historija |
| Osnivanje | 1971. |
| Generalno |
| Vrsta | javni univerzitet |
| Budžet | 400 miliona eura |
| Administracija |
| Predsjednik | Jean Chambaz |
| Admin. osoblje | 10,640 |
| Studenti |
| Broj studenata | 32,000 |
| Udruženja | AUE |
| Lokacija |
| Sjedište   – grad   – pokrajina   – država |  Pariz Île-de-France Francuska |
| Kampus | urbani kampus |
| Službene stranice |
| www.upmc.fr |

**Univerzitet Marie i Pierre Curie** (francuski: *Université Pierre-et-Marie-Curie*), znan i pod kolokvijalnim nazivom **Pariz VI**, je javni istraživački univerzitet koji je nastao nakon podjele nekadašnjeg Univerziteta u Parizu do koje je došlo nakon Мајa 1968. Institucija je od originalnog univerziteta naslijedila i razvila primarno programe prirodnih i inženjerskih nauka.

## Reference

## Vanjske veze

* (`fr`) www.upmc.fr
# Operacija Dragoon

| Operacija *Dragoon* |
| --- |
| Segment Drugog svjetskog rata
 |
|  Mapa operacije
 |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Datum
 | 15. kolovoza – 14. rujna 1944.
 |
| Lokacija
 |  južna Francuska |
| Ishod
 | Saveznička pobjeda
 |

 |
| Sukobljene strane
 |
|  Sjedinjene Države  Ujedinjeno Kraljevstvo  Francuska  Kanada |  Treći Reich
 |
| Komandanti i vođe
 |
|  Jacob L. Devers  Henry Kent Hewitt  Alexander Patch  Lucian Truscott  Jean de Tassigny
 |  Johannes Blaskowitz  Friedrich Wiese  Wend von Wietersheim |

**Operacija *Dragoon je naziv za savezničku invaziju južne Francuske koja je otpočela 15. kolovoza 1944. godine, tokom posljednje godine Drugog svjetskog rata. Napad je započeo padobranskim desantom zajedničke savezničke jedinice, nakon kojega je, sljedećega dana, uslijedio pomorski napad američke 7. armije praćen napadom francuske 1. armije. Iznenadni saveznički napad prisilio je njemačku armijsku grupu G na povlačenje u Vogeze, čime su Saveznici ostvarili izrazito važnu stratešku pobjedu.

Unatoč svojim dimenzijama i kompleksnosti te uspješnoj koordinaciji zračnih i pomorskih komponenti, Operacija *Dragoon* je jedna od najmanje poznatih operacija Drugog svjetskog rata. Stigla je u posljednjim fazama rata te je, na koncu, zasjenjena od strane ranije i znatno veće Operacije *Overlord* koja se realizirala u Normandiji.
# Joachim von Ribbentrop

| Ulrich Friedrich Wilhelm Joachim (von) Ribbentrop
 |
| --- |
|  |
|

---

Ministar vanjskih poslova Reicha
 |
| Mandat 4. veljače 1938. – 1. svibnja 1945.
 |
| Prethodnik
 | Konstantin von Neurath
 |
| Nasljednik
 | Arthur Seyss-Inquart
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 30. travnja 1893. Wesel, Njemačka
 |
| Smrt
 | 16. listopada 1946. Nürnberg, Njemačka
 |
| Politička stranka
 | NSDAP
 |
| Supružnik
 | Anna Elisabeth Henkell
 |

**Ulrich Friedrich Wilhelm Joachim (von) Ribbentrop** (30. travnja 1893. - 16. listopada 1946.), nacistički političar, ministar vanjskih poslova Trećeg Reicha.

Rođen je u Weselu, na Valpurginu noć. Neredovito je obrazovan u privatnim školama Njemačke i Švicarske. Tečno je govorio engleski i francuski jezik. Od 1910.-1914. radio je u Kanadi kao uvoznik njemačkih vina. Sudjeluje u 1. svjetskom ratu, dobiva čin poručnika i orden Željezni križ. Bio je prijatelj s Fritzom von Papenom. U srpnju 1920. oženio se i imao petero djece. Za vrijeme rata je navodno imao aferu sa Wallis Simpson.

Tijekom Weimarske republike nije imao antisemitističke predrasude. U svibnju 1932. pristupa nacistima i postaje vatreni antisemit. Goebbels ga nije volio jer se kasno pridružio stranci, a u lošim odnosima je bio i s Himmlerom. 4. veljače 1938. postaje ministar vanjskih poslova. Dodatak "von" dobio je nagovorivši svoju tetu da ga posvoji.

Predvidio je stvaranje željezne zavjese i Hladnog rata. Uhićen je 14. lipnja 1945. Bio je sudionik Nürnberškog procesa. Veliki je prijatelj Hrvatske. Proglašen je krivim, osuđen na smrt i prvi obješen 16. listopada 1946. Prvi je trebao biti Göring. On ih je pretekao. Zadnje riječi bile su mu: "Bog čuva Njemačku." Čak i na suđenju te u ćeliji, nije odustajao od vjernosti Hitleru. Sjedio je slijeva Hessu, te su ga on i Göring prekinuli u njegovoj završnoj riječi. Nasljednik mu je bio Arthur Seyss Inquart.
# Zračne snage Vojske Sjedinjenih Američkih Država

**Zračne snage Vojske Sjedinjenih Država** (engleski: *United States Army Air Forces*, skraćeno **UAAF** ili **AAF**) predstavljao je rod avijacije, odnosno zrakoplovne snage unutar američke kopnene vojske, koji je postojao od 1941. do 1947. godine. Godine 1942. je Vojska SAD bila službeno podijeljeno u tri komponente - Kopnene snage Vojske, Službe opskrbe i AAF.

AAF je naslijedio i objedinio sve dotada razdvojene resurse Zrakoplovnog zbora, Zračnih snaga Općeg štaba, kao i zrakoplovnih snaga pri pojedinačnim službama i korpusima. Također je postala prva zrakoplovna služba sa vlastitim instalacijama i pomoćnim osobljem. U decembru 1943. AAF je raspolagao sa oko 80.000 aviona, 783 baze na teritoriju SAD i oko 2,4 miliona pripadnika. Do maja 1945. je imao 1,25 miliona pripadnika izvan SAD u oko 1600 različitih baza.

AAF je ostao formalno podređen Vojski sve do 1947. kada je postao osnov za samostalno i danas postojeće Ratno zrakoplovstvo SAD.

## Vanjske veze

* ArmyAirForces.com
* Allied Fighter Combat Footage Arhivirano 2009-05-16 na Wayback Machine-u
* U.S. Army Air Forces in World War II: Combat Chronology 1941–1945 Arhivirano 2007-11-09 na Wayback Machine-u
* Air Power: The United States Air Force Arhivirano 2007-04-07 na Wayback Machine-u
* Army Air Forces Aircraft: A Definitive Moment Arhivirano 2007-09-09 na Wayback Machine-u
* AAFCollection.info Arhivirano 2011-06-19 na Wayback Machine-u
* USAAF.net
* USAAF in WWII Arhivirano 2018-03-04 na Wayback Machine-u
# Radar

Radarska antena
**Radar** (eng. ra**dio **d**etecting **a**nd **r**anging*) je uređaj za otkrivanje predmeta putem radio talasa i određivanje udaljenosti istih. Današnji radari se u kombinaciji sa GPS (*Global Positioning System*) koriste i za predstavljanje geografskih karakteristika područja u dometu radara.

## Historija

1905. Njemački tehničar za visokofrekventne sisteme, Christian Hülsmayer, dobiva patent na takozvani *Telemobiloskop* za kontrolu saobraćaja. Ovaj uređaj bazira na principu refleksije radio talasa od tvrdih tijela. Do stvarne upotrebe dolazi tek 30 godina kasnije.

Guglielmo Marconi, pronalazač bežične telegrafije, je 1922 godine predložio upotrebu radio talasa za lokalizaciju brodova pri lošem vremenu. Englezi W.A.S. Butement i P.E. Pollard po ovom prijedlogu 1931. godine prave jedan uređaj za testove, koji šalje radio talase da bi po Hülsemayerovom principu otkrio brodove. 1936. godine, na brodu *Normandie* (Normandija) je montiran jedan primitivni radar na ovom principu koji je trebao služiti za upozorenje od ledenjaka. Poslije ovoga, pogotovo u Velikoj Britaniji se počinje naveliko raditi na ovom principu.

Kada je 1939. izbio drugi svjetski rat, na istočnoj i južnoj obali Engleske se već nalazio lanac radarskih antena na 120 metara visokim stupovima. Ove antene su bile u stanju da lokalizuju 160 km udaljene avione.

Udaljenost radarom se mjeri sa vremenom t koje radio impulsima treba da dođu do aviona i nazad do antene. Pošto je brzina prostiranja elektromagnetskih valova poznata (c=brzina svjetlosti), udaljenost D (do aviona i natrag) se lako pronalazi iz relacije D=t\*c.

Brzina se mjeri s više puta ponovljenim mjerenjem u pravcu istog aviona. Na istom principu su radili i radio-mjerni uređaji njemačke vojske. Za velike udaljenosti su korišteni radari tipa *Freya*. Za srednju udaljenost malo tačniji uređaji tipa *Würzburg* a za sam napad lovačkih aviona na njima montirani uređaji tipa *Lichtenstein*.

Prestanak upotrebe radara, koji je izmišljen za vojne potrebe, se danas nemože zamisliti u civilnom zrakoplovstvu.

## Vanjske veze
# University Press of Kentucky

| University Press of Kentucky |
| --- |
| logo izdavača |
| Status | aktivan |
| Osnovano | 1969. |
| Matična država |  Sjedinjene Države |
| Sjedište | Lexington, Kentucky |
| Distribucija | međunarodna |
| Čelnik | Stephen Wrinn |
| Tip publikacija | knjige |
| Web-stranica | www.kentuckypress.com |

**University Press of Kentucky** je akademski nakladnik u američkom gradu Lexington, Kentucky, osnovan 1969. kao nasljednik *University of Kentucky Press*. Sveučilište je sponozoriralo akademske publikacije od 1943. Šest godina kasnije, izdavač je osnovan kao zasebna akademska agencija pod čelnikom sveučilišta, Bruce F. Denbo, koji je bio glavni urednik sve do 1978.

## Vanjske veze

* Zvanični website
# Steven Zaloga

| Steven Zaloga |
| --- |
|  |
| Rođenje | Steven Joseph Zaloga 1. II 1952 Pittsfield, Massachusetts  |
| Prebivalište | Abingdon, Maryland |
| Obrazovanje | Union College, Schenectady, NY, B.A. cum laude (History) Columbia University, M.A. Jagelionsko sveučilište |
| Poslodavac | * DMS, Inc., Greenwich, CT, managing editor of special studies, 1978-86
* Video Ordnance, Inc., New York City, producer, 1987-92
* Teal Group Cor., Fairfax, VA, senior analyst, 1993--
* Institute for Defense Analyses, adjunct staff member, 1995--
* Technology Training Corp., lecturer, 1987-91
 |
| Politička stranka | Republikanska stranka SAD |
| Vjeroispovijest | katolik |
| Roditelji | John A. i Muriel Zaloga |

**Steven J. Zaloga** (Pittsfield, Massachusetts, 1. II 1952., - ) je američki historičar, konzultant i autor na temu vojne tehnologije. Studirao je na Union College i Columbia University, gdje je dobio diplomu iz historije.

## Izvori

## Vanjske veze

* Steven Zaloga: intervju Arhivirano 2011-07-28 na Wayback Machine-u
# ANZUS

| ANZUS |
| --- |
| *Sigurnosni pakt Australije, Novog Zelanda i Sjedinjenih Država* |
|
Zemlje članice ANZUS-a |
| **Generalno** |
| **Tip sporazuma** | međunarodni sporazum vojni savez
 |
| **Jezik** | engleski jezik
 |
| **Potpisnica** | 3
 |
| **Stupanje na snagu** | 1. rujna 1951.
 |
| **Stranke** |
|

 |
| **Ugovorne strane** |  Australija  Novi Zeland  Sjedinjene Države
 |
| **Potpisnici** |  Percy Spender  Carl Berendsen  Dean Acheson  John Foster Dulles  Alexander Wiley  John Sparkman
 |

**ANZUS-pakt** (engleski: *Australia, New Zealand, United States Security Treaty*) ili **Pacifički pakt** je međunarodni sporazum iz 1951. godine koji obvezuje, s jedne strane, Australiju i Novi Zeland te, s druge strane, Australiju i Sjedinjene Američke Države, na zajedničku vojnu suradnju u pacifičkoj regiji, mada se danas smatra kako se sporazum odnosi na cijeli svijet. Sporazum postulira da bi bilo kakav napad na jednu od članica ugovora predstavljao direktnu opasnost za ostale, zbog čega one moraju zajednički djelovati protiv zajedničkog neprijatelja. Prema njegovim odredbama, formira se odbor ministara vanjskih poslova koji se mogu sastajati s ciljem konzultacija.

Ovaj sporazum je bio samo jedan u nizu što su ih Sjedinjene Države sklopile u periodu između 1949. i 1955. kao dio kolektivnog odgovora na borbu protiv komunizma tokom Hladnog rata. Novi Zeland je 1986. godine suspendiran jer je u svojim teritorijalnim vodama proglasio nenuklearnu zonu; krajem 2012. godine, Sjedinjene Države su skinule zabranu posjeta za novozelandske ratne brodove što je dovelo do poboljšanja međusobnih odnosa. Novi Zeland, doduše, i dalje održava nenuklearnu zonu i formalno nije dio sporazuma, mada je 2007. godine nastavio s izvršavanjem ključnih obveza (doduše, danas se održavaju samo bilateralni sastanci između Australije i Sjedinjenih Država na kojima Novi Zeland ne sudjeluje).