Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Car Ming od Hana

**Car Ming od Hana**, (pojednostavljeni kineski: 汉明帝; tradicionalni kineski: 漢明帝; pinyin: *hàn míng dì*; Wade-Giles: Han Ming-ti), (28-75) bio je drugi car Kine iz Istočne dinastije Han.

Bio je drugi sin cara Guangwua. Poznat je po tome što se za vrijeme njegove vladavine se po Kini počeo širiti budizam. Prema predaji je jedne noći sanjao zlatnog čovjeka ili zlatne ljude. Sljedeće jutro je svojim ministrima ispričao san, na što mu je ministar Zhong Hu objasnio da je sanjao Budu u Indiji. Car je nakon toga poslao 18-člano izaslanstvo u kome su bili Cai Yin, Qin Jing i Wang Zun sa zadatkom da pronađu budizam. Ono se sa područja današnjeg Afganistana vratilo sa likom Gautame Buddhe, Sutrom četrdeset dva poglavlja i dva važna redovnika. Sljedeće godine je car naredio da se izgradi Hram bijelog konja tri *lija* zapadno od prijestolnice Luoyang, a u spomen konja koji je prenio sutre. To je bio prvi budistički hram u Kini. Mingov brat Liu Ying, princ od Chua, je postao gorljivi budist.

Prema kineskim izvorima, car Ming je bio marljiv i sposoban upravitelj carstva, koji je iskazivao poštenje te ga tražio od svojih potčinjenih. Međutim, njegov karakter je kvarila prevelika sklonost kažnjavanju. Kada su njegova braća Liu Ying, princ od Chua, i Liu Yan, princ od Huaiyanga, optuženi za zavjeru protiv njega, istragu je proveo tako brutalno da je pogubljeno nekoliko desetina hiljada ljudi, iako je vrlo vjerojatno najveći broj bio nedužan. Prd kraj vladavine je tu sklonost uspio smiriti uticaj njegove supruge carice Ma.

Car Ming je također važan zato što je uspostavio uticaj Kineskog Carstva u Tarimskoj zavali nauštrb Xiongnua, a kroz osvajanja svog generala Ban Chaoa.

Vladavine cara Minga i njegovog sina cara Zhanga se često navode kao zlatno doba Istočne dinastije Han.

## Izvori

* Zürcher, Erik. 1972. *The Buddhist Conquest of China: The Spread and Adaptation of Buddhism in Early Medieval China*. Reprint, with additions and corrections. 2 vols. Sinica Leidensia. Leiden: E.J. Brill. First edition, 1959 (see in particular p. 22).

|  |
| --- |
| Car Ming od Hana**Kuća LiuRođen/a:** 28  **Umro/la:** 75 |
| Kraljevske titule
 |
| Prethodi: **Car Guangwu od Hana** | **Car Kine** 57 – 75
 | Slijedi: **Car Zhang od Hana** |
# Carica Guo Shengtong

**Carica Guo Shengtong** (郭聖通) (? - 52) bila je kineska carica u doba dinastije Han, odnosno prva supruga Liu Xiua, koji je pod imenom car Guangwu uspostavio Istočnu dinastiju Han. Otac joj je bio bogati zemljoposjednik Guo Chang (郭昌), a po majčinoj strani je bila daleki potomak dinastije Han. Kada je godine 25. njen ujak Liu Yang digao pobunu protiv cara Gengshija, sklopio je savez sa Liu Xijem, potvrđen brakom. Nakon Liu Xijeve pobjede, Guo Shengtong je postala carica. Iako mu je rodila čak pet sinova, car Guangwu je nije volio, i više je preferirao svoju raniju suprugu Yin, te ju je 41. proglasio službenom caricom, svrgnuvši s tog položaja Guo Shengtong. Bivša carica je, međutim, zajedno sa članovima svoje porodice nastavila uživati carske i druge počasti.

## Izvori

* *Knjiga Kasnijeg Hana*, vol. 10, 1. dio.
* *Zizhi Tongjian*, vols. 39, 40, 43, 44.

| Kineska carska porodica
 |
| --- |
| **Nova dinastija** | **Carica Istočne dinastije Han** 26 – 41
 | Slijedi: **Carica Yin Lihua** |
| Prethodi: **Carica Shi od dinastije Xin** | **carica KJine** 26 – 41
 |
# Liu Ying

*Ovo je kinesko ime; porodično ime je* Liu*.*
**Liu Ying** (pojednostavljeni kineski: 刘英; tradicionalni kineski: 劉英; pinyin: *Liú Yīng*, ? - 71) bio je kineski princ iz dinastije Han, odnosno sin cara Guangwua i polubrat cara Minga. Nosio je titulu princa od Chua, ali je prije svega poznat kao pokrovitelj mnogih religija, a najviše budizma te se upravo zahvaljujući njemu ta religija prvi put godine 65. spomenula u službenim spisima.

### Izvori

* Zürcher, Erik. 1972. *The Buddhist Conquest of China: The Spread and Adaptation of Buddhism in Early Medieval China*. Reprint, with additions and corrections. 2 vols. Sinica Leidensia. Leiden: E.J. Brill. First edition, 1959.
# Carica Yin Lihua

| Yin Lihua
 |
| --- |
| Suprug/a
 | Car Guangwu od Hana
 |
| Potomstvo
 | Car Min od Han
 |
| Puno ime
 | Porodično ime: Yin 陰 Osobno ime: Lihua 麗華
 |
| Posthumno ime
 | Carica Guanglie 光烈皇后
 |
| Rođen/a
 | 5
 |
| Umro/la
 | 64. (dob: 58–59)
 |

**Carica Yin Lihua** (陰麗華) (5 – 64), formalno **Carica Guanglie** (光烈皇后, doslovno, "obnoviteljska i postižuća carica") bila je kineska carica u doba dinastije Han. Bila je druga carica u doba vladavine njenog muža cara Guangwua (Liu Xiu) -- iako je već bila udana za njega prije nego što oženio za prvu caricu Guo Shengtong. Bila je poznata po svojoj ljepoti i plahosti.

## Izvori

* *Knjiga Kasnijeg Hana*, vol. 10, Part 1.
* *Zizhi Tongjian*, vols. 39, 40, 43, 44, 45.

| Kineska carska porodica
 |
| --- |
| Prethodi:  **Carica Guo Shengtong**  |  **Carica Istočne dinastije Han**  41–57
 | Slijedi:  **Carica Ma**  |
# Osobno ime

**Lično** ili **osobno ime** u pravu, označava ono ime koje se koristi za označavanje i razlikovanje osoba. U većini država se sastoji od imena (prvog ili vlastitog) i prezimena (drugog ili obiteljskog imena).

Pravno reguliranje osobnih imena započelo je još tridentskim koncilom (1545.-1563.), kada su sve župe morale voditi matice krštenih, vjenčanih i umrlih. Ovim zakonom morala su se uz sva imena, upisati i prezimena koja su postala stalna, nepromjenljiva i nasljedna. Prema akademiku Petru Šimunoviću, tridentskim koncilom, prezimena, koja karakteriziraju tri spomenuta obilježja, glavna su odlika kojim se "...razlikuju od osobnih imena", kako on piše u knjizi "Hrvatska prezimena". Ono što Šimunović naziva "osobno ime", i u stvari je ime individue, dok se prema hrvatskom zakonu osobno ime sastoji od imena i prezimena.

Osobnim imenima, proučavanjem njihovih značenja i podrijetla bavi se lingvistička grana onomastika.

Osobna se imena pišu velikim početnim slovom. Ako ima više imena, svako ime počinje velikim slovom.

## Poveznice

* Brfxxccxxmnpcccclllmmnprxvclmnckssqlbb11116

## Vanjske veze

* Narodne novine 69/92.
* Stranica o hrvatskim osobnim imenima. Arhivirano 2011-07-14 na Wayback Machine-u
* Popis i značenje osobnih imena.
# Dinastija

*Za ostale upotrebe, pogledajte Dinastija (razvrstavanje).*
Karlo I, kralj Engleske i njegov sin, budući kralj Jakov II
**Dinastija** je vladarski izraz za obitelj ili redoslijed vladara iz iste porodice obično u kontekstu feudalnog ili monarhijskog sistema ali se nekad javlja i u izbornim republikama. Dinastijska porodica ili linija se nekad naziva i "kuća"; dok se u tituli može nazivati "kraljevska", "prinčevska", "grofovska" i slično u zavisnosti od poglavara ili trenutne titule koje nose njeni članovi. Historičari proučavaju historije mnogih suverenih država, poput drevnog Egipta, Karolinškog carstva ili Kineskog carstva, unutar okvira nasljednih dinastija. Kao takav, pojam "dinastija" se može koristiti za definiranje era (perioda) tokom kojih je vladala određena porodica i da se opišu događaji, trendovi i arheološki nalasci tog perioda (naprimjer vaza iz "Ming dinastije"). Riječ "dinastija" se često u takvim slučajevima izostavlja, pa se često kaže samo "Ming vaza".

Do 19. vijeka, bilo je samo po sebi razumljivo da je zakonska i legitimna funkcija monarha da uvećava svoju dinastiju: to jest, da poveća teritoriju, bogatstvo i moć članova svoje porodice. Dinastija koja se najduže održala na vlasti bila je carska japanska dinastija Jamato, čija je vladavina počela 660. p.n.e. i traje do danas.

Dinastije širom svijeta su se tradicionalno računaju patrilinearno, kao što je to definirano franačkim Salskim zakonom. Naslijeđe preko kćerke, ako je dopušteno, smatralo se osnivanjem nove dinastije u vladajućoj kući njenog muža. Međutim, u nekim zemljama u Africi (Balobedu), porijeklo se određivalo po majčinoj liniji (matrilinearno), kada su vladari usvajali imena dinastija svojih majki kada su ih naslijeđivali. Primjeri uključuju holadsku dinastiju Orange, gruzijsku dinastiju Bagrationi i dinastiju Habsburg-Lorraine.

Riječ "dinastija" se ponekad neformalno koristi i za osobe koji nisu na vlasti, naprimjer, članove porodice koja ima određenu moć i utjecaj u drugim područjima, kao što je serija nasljednika neke velike kompanije. Također je proširena na osobe koje nisu u srodstvu, kao što su veliki pisci ili slikari iste škole ili određeni igrači u sportskim timovima. Televizijska serija o jednoj takvoj porodici snimljena je i prikazivana pod imenom *Dinastija*.

## Etimologija

Riječ "dinastija" izvedena je iz latinskog *dynastia* i grčkog *dynastèia* (δυναστεία), gdje se odnosila na "moć", "dominion", odnosno na samu "vlast". Ona je bila apstraktna imenica od *dynástēs* (δυνάστης), upravni leksem od *dynamis* (δύναμις), "moć" ili "sposobnost", iz *dýnamai* (δύναμαι), "biti u mogućnosti".

## Povezano

* dinast
* Popis dinastija
* Popis faraona

## Reference
# Kinesko stilsko ime

**Kinesko stilsko ime**, također poznato i kao **kurtoazno ime** (*zì*), je osobno ime koje se u Kini daje u kasnijim godinama života. Obično nakon 20 godina života *zì* se koristi umjesto nečijeg imena po rođenju kao simbol zrelosti i poštovanja. Uglavnom se koristi za muškarce. *Zì* mogu dati roditelji, odnosno učitelj na prvi dan škole, odnosno sama osoba može sebi odabrati *zì*. Tradicija davanja stilskih imena je, međutim, u Kini počela odumirati nakon Pokreta 4. maja godine 1919. Postoje dva osnovna oblika stilskog imena - *zì* i *hào*.

## *Hào* (pseudonim)

*Hào* (pojednostavljeni kineski: 号; tradicionalni kineski: 號; pinyin: *hào*; japanski *gō*; korejski: *ho*; vijetnamski: *hiệu*) je alternativno kurtoazno ime, koje se najčešće koristi kao *pseudonim*. Najčešće se koristi od tri ili četiri znaka, i vjeruje se da je ušlo u upotrebu zbog prevelikog broja ljudi koji koristili isti *zì*. *Hào* su obično birale same osobe, i moglo se koristiti više od jednog. Nije imalo veze s nositeljevim *míngom* ili *zìjem*; umjesto toga je često bilo vrlo osobno, nekada duhovito, odnosno izbor koji je sadržavao neku aluziju ili rijetko slovo koje bi mogao prepoznati netko učen. Ponekad se u imenu nečije boravište korustilo kao *hào*; tako je Su Shijev *hào* Dongpo Jushi (tj. "Stanovnik Dongpoa" ("Istočna padina") referenca na kuću koju je sagradio u egzilu. Piščev *hào* se često koristio kao naslov njegovih sabranih djela.

## Povezano

* Kinesko ime
# Car Kine

*Iako je 皇帝 normalni prijevoid izraza "car" na kineskom, ne smije se miješati s osobnim imenom 黄帝.*

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Ovaj članak sadrži kineski tekst.** Bez pravilne podrške za renderiranje, možete vidjeti upitnike, kvadrate i druge simbole umjesto kineskih znakova.
 |

**Car Kine** (kineski: 皇帝; pinyin: *Huángdì*) je naziv koji se koristi za svakog suverena carske Kine od njenog ujedinjenja pod kraljem Qina godine 221. pne. do propasti Yuan Shikaijevog Kineskog Carstva godine 1916. Kada se koristi izraz **Sin neba** (kineski: 天子 tiānzì), odnosno titula koja prethodi ujedinjenju pod Qinom, car se smatra gospodarom "svega ispod neba" (tj. svijeta). U praksi svaki car s takvim titulama nije imao najvišu vlast u zemlji, iako je to najčešće bio slučaj.

Carevi koji potiču iz iste porodice se najčešće klasificiraju u historijske periode nazvane po raznim dinastijamna. Većina carskih vladara Kine je bila Han narodnosti, iako su suvremeni učenjaci oprezni kod korištenja modernih etničkih oznaka za historijske fenomene. Za vrijeme dinastija Yuan i Qing Kinom su vladali Mongoli i Mandžurci. Smatra se kako su se te strane dinastije s vremenom sinicizirale, iako neki autori smatraju da je odnos etnosa i politike bio daleko složeniji.

## Povezano

* Tablica kineskih monarha

## Reference

## Vanjske veze

* PRC Qin Shi Huang site Arhivirano 2010-01-26 na Wayback Machine-u
# Wang Mang

*Ovo je kinesko ime; porodično ime je* 王 (Wang)*.*

| Wang Mang
 |
| --- |
| **Car dinastije Xin**  |
| Vladavina
 | 9 - 23
 |
| Nasljednik
 | dinastija ukinuta, Car Gengshi kao vladar iz dinastije Xuan Han
 |
|  |
| Dynasty
 | Dinastija Xin
 |
| Otac
 | Wang Man (王曼)
 |

**Wang Mang** (kineski: 王莽; pinyin: *Wáng Măng*) (45. pne. – 6. oktobar 23. n.e.), kurtoazno ime **Jujun** (巨君), je bio kineski velidostojnik u službi dinastije Han koji je preoteo carsko prijestolje od porodice Liu i ustanovnio vlastitu dinastiju Xin (ili Hsin, što znači "nova") (新朝), a koja je vladala od 9. do 23. n.e. Nakon njegove smrti dinastija Han je obnovljena, a njegovo svrgavanje je označilo razdjelnicu između Zapadne (prije Xina) i Istočne dinastije Han (poslije Xina). Wang Mang gotovo dva milenijuma dijeli kineske historičare na one koje ga opisuju kao beskrupuloznog uzurpatora i one koji ga opisuju kao vizionara i društvenog reformatora. Njegovi napori da konfucijanske ideje iz klasičnih tekstova primijeni u praksi kako bi stvorio harmonično društvo su, međutim, rezultirali kaosom i krvoprolićem.

## Reference

* Rudi Thomsen, *Ambition and confucianism : a biography of Wang Mang*, Aarhus University Press, 1988. ISBN 87-7288-155-0.

|  |
| --- |
| Car dinastije Xin**Kuća WangRođen/a:** 45. pne.  **Umro/la:** 6. oktobar 23 |
| Kraljevske titule
 |
| Prethodi: **Car Ruzi od Hana** | **Car Kine** 9 – 23
 | Slijedi: **Car Gengshi od Hana** |
# Chimei

**Chimei** (赤眉) je naziv za jedan od dva pokreta kineskih seljaka koji su krajem 10-ih godina n.e. digli ustanak protiv cara Wang Manga iz dinastije Xin. Sjedište pokreta je ispočetka bila u današnjem Shandongu i sjevernom Jiangsuu. Aktivnosti Chimeija su iscrpile carsku vojsku, a što je omogućilo da druga seljačka vojska, poznata kao Lülin, pod vodstvom Liu Xuana konačno porazi cara, a nakon čega se vođa Liu Xuan proglasio carem Gengshijem i obnovio dinastiju Han. Iako su ispočetka priznali novog cara, Chimei su se okrenuli protiv njega, svrgnuli ga i na prijestolje postavili vlastitog marionetskog vladara po imenu Liu Penzi. Međutim, ubrzo se ispostavilo da Chimei nemaju sposobnost upravljanja zemljom, pa se protiv njih s vremenom okrenuo i narod, te ih počeo potiskivati. Na kraju je vojsku Chimeia u stupicu doveo Liu Xiu i natjerao na predaju, čime je ojačana njegova vlast kao cara Guangwua.

## Reference

## Dodatne reference

* Beck, B. J. Mansvelt (1990). *Treatises of Later Han*. Brill. str. 188. ISBN 9004088954.
* Kohn, Livia (2000). *Daoism Handbook*. Brill. str. 136.
* Theobald, Ulrich (2000). „Chinese History - Han Dynasty 漢 (206 BC-8 AD, 25-220) emperors and rulers”. Chinaknowledge. Pristupljeno 02. 11. 2007.
* „Sinian Period”. Oracle ThinkQuest Education Foundation. Pristupljeno 02. 11. 2007.
* „Wang Mang - Xin Ruler and Emperor Biographies”. Kongming's Archives. 2002-2003. Pristupljeno 03. 11. 2007.
# Luoyang

| Luoyang |
| --- |
| Grad na razini prefekture |
| Transkripcija − kineski |
|  • kineski | 洛阳 |
|  • Pinyin | Luòyáng |
|  |
|  |
|  Luoyang u Henanu |
| Koordinate: ﻿ / ﻿ |
| Opći podaci |
| Država | Kina |
| Provincija | Henan |
| Geografija |
|  • Ukupna površina | 15.208 km2 (5872 sq mi) |
| Stanovništvo (2004) |
|  • Ukupno | 6.383.900 |
| Ostale informacije |
| Vremenska zona | kinmesko standardno (UTC+8) |
| Pozivni broj(evi) | 379 |
| GDP | 14.170 per capita ¥(2004) |
| Vodeće narodnosti | Han, Hui, Mandžurci, Mongoli |
| jedinice na razini okruga | 15 |
| jedinice na razini gradskih naselja | nepoznato |
| Web |  |

**Luoyang** (pojednostavljeni kineski: 洛阳; tradicionalni kineski: 洛陽; pinyin: Luòyáng) je grad na razini prefekture u Henanu, zapadnoj provinciji Narodne Republike Kine. Graniči se s provincijskim središtem Zhengzhou na istoku, Pingdingshanom na jugoistoku, Nanyangom na jugu, Sanmenxiaom na zapadu, Jiyuanom na sjeveru i Jiaozuom na sjeveroistoku.

Smješten na centralnoj ravnici Kine, jednom od kolijevki kineske civilizacije, Luoyang je bio jedan od Četiri velike drevne prijestolnice Kine. Neka od starih imena grada su: *Dongdu* (kin. 東都) - istočna prestonica, *Ćidžing* (kin. 西京) - zapadna prestonica. Bio je glavni grad Kine pod sledećim dinastijama: istočni Džou (771. pne. do 256 p. n. e), istočni Han (25-220), kraljevina Vei (220-265), zapadni Jin (265-316) i severni Vei (494-534).

Ulaz u Hram belog konja
Grad je poznat po brojnim kulturnoistorijski spomenicima, zbog kojih je od 2000. na listi Svetske baštine. Prvi budistički hram u Kini „Baima ši“ (ili „hram belog konja“) ovde je 68. godine podigao car Mingdi (dinastija Han).
Pećine Longmen, na 12 kilometara južno od Luojanga, sadrže 2800 natpisa, 43 pagode i preko 100.000 budističkih crteža i slika.

Luojang je danas centar poljoprivredne regije sa razvijenom prehrambenom i mašinskom industrijom.

Cvet simbol Luojanga je božur.

## Gradovi pobratimi

* Okajama, od 6.4. 1981.
* Tours, od 6.4. 1981.
* Buyeo, Južna Koreja, od 13.8. 1996.
* La Crosse, Wisconsin
* Plovdiv, Bugarska

## Vanjske veze

* Government website of Luoyang Arhivirano 2019-07-14 na Wayback Machine-u (in Simplified Chinese)
* 洛阳信息港 (in Simplified Chinese)
* Longmen Grottoes 龙门石窟 Arhivirano 2016-11-08 na Wayback Machine-u (in English and Simplified Chinese)
# Zizhi Tongjian

Primjerak Zizhi Tongjiana
Primjerak Zizhi Tongjiana
The Zizhi Tongjian (pojednostavljeni kineski: 资治通鉴; tradicionalni kineski: 資治通鑑; pinyin: *Zīzhì Tōngjiàn*; Wade-Giles: **Tzu-chih T'ung-chien**; doslovno "Sveobuhvatno ogledalo za pomoć vladi") je jedan od najznačajnijih tekstova kineske historiografije, originalno izdan godine 1084. u obliku kronika. Godine 1065. je car Yingzong od Songa naredio historičaru Sima Guangu (1019–1086) da zajedno sa učenjacima među kojima su bili Liu Shu, Liu Ban i Fan Zuyu, sačini kompilaciju univerzalne historije Kine. Taj je zadatak obavljen za 19 godina, a godine 1084. je predstavljen Yingzongovom nasljedniku caru Shenzongu. Zizhi Tongjian daje prikaz kineske historije od 403. pne. do 959. n.e. pri čemu je pokriveno 16 dinastija i 1363 godina, u 24 toma (巻) i oko 3 miliona kineskih slova.

## Napomene

## Reference

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Ovaj članak sadrži kineski tekst.** Bez pravilne podrške za renderiranje, možete vidjeti upitnike, kvadrate i druge simbole umjesto kineskih znakova.
 |

* Chen, Guangchong, "Zizhi Tongjian" ("Comprehensive Mirror to Aid in Government"). *Encyclopedia of China* (Chinese History Edition), 1st ed.
* Bo Yang. *Modern Chinese Edition of Zizhi Tongjian*. Taipei: Yuan-Liou Publishing Co. Ltd, vol. 1 ISBN 957-32-0795-8 to vol. 72 ISBN 957-32-1810-0.
* De Crespigny, Rafe. (1973). "Universal Histories," in *Essays on the Sources for Chinese History*, Donald D. Leslie, Colin Mackerras, Wang Gungwu, eds., Columbia: University of South Carolina Press, pp. 64–70.
* Ji xiao-bin. (2003). "Mirror for Government: Ssu-ma Kuang's Thought on Politics and Government in *Tzu-chih t'ung-chien*," in *The New and the Multiple*, Thomas H.C. Lee, ed. Hong Kong: Chinese University Press, pp. 1–32.
* Partington, James Riddick (1960). *A History of Greek Fire and Gunpowder*. Cambridge: W. Heffer & Sons Ltd.
* Wilkinson, Endymion. 2000. *Chinese History: a manual*. Revised and enlarged ed. Cambridge: Harvard University Asia Center. ISBN 0-674-00249-0
* Yap, Joseph P. (2009). *Wars With The Xiongnu, A Translation from Zizhi tongjian*. AuthorHouse, Bloomington, Indiana, U.S.A. ISBN 978-1-4490-0604-4.

## Vanjske veze

* Zizhi Tongjian "Comprehensive Mirror to Aid in Government" – Chinaknowledge
* Xu Elina-Qian, Historical Development of the Pre-Dynastic Khitan, University of Helsinki, 2005. 273 pages. 2.1 Introduction to the Sources on the Pre-dynastic Khitan (pp.19-23) > The Zizhi Tongjian, p.20
* Emperor Huan and Emperor Ling Arhivirano 2012-02-04 na Wayback Machine-u, *Zizhi Tongjian* Chapters 54-59 (157-189 BCE), translated and annotated by Rafe de Crespigny
* Zizhi Tongjian (original text in Guoxue)
# Fan Ye (historičar)

**Fan Ye** (pojednostavljeni kineski: 范晔; tradicionalni kineski: 范曄; pinyin: *Fàn Yè*; Wade-Giles: **Fan Yeh**) (398–445), kurtoazno ime **Weizong** (蔚宗), bio je kineski historičar iz doba dinastije Liu Song, najpoznatiji kao sastavljač znamenitog teksta *Knjiga Kasnijeg Hana*. Otac mu je bio general Fan Tai (范泰).

## Izvori

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Ovaj članak sadrži kineski tekst.** Bez pravilne podrške za renderiranje, možete vidjeti upitnike, kvadrate i druge simbole umjesto kineskih znakova.
 |

* Tan, Jiajian, "Hou Hanshu" ("Book of Later Han") Arhivirano 2007-09-29 na Wayback Machine-u. *Enciklopedija Kine* (Chinese Literature Edition), 1st ed.
# CEDICT

Projekat **CEDICT**, čiji je začetnik Pol Denisovski (*Paul Denisowski*), pokrenut je 1997. godine, s ciljem da se formira potpun kinesko-engleski rječnik sa izgovorom izraženim na pinjinu.

## Sadržaj

CEDICT je prosta tekstualna datoteka. Za njenu upotrebu i pretragu su potrebni drugi programi. Projekat se smatra standardom za kinesko-engleske rječnike na Internetu, a koristi ga i nekoliko drugih kinesko-engleskih projekata. Unihan baza koristi CEDICT za većinu svojih podataka o složenim znakovima, ali kao pomoćno sredstvo koje nije izričito dio glavne Junikod baze. Ipak, CEDICT se ne koristi za Unihan definicije i izgovor pojedinih karaktera.

Osnovni oblik zapisa u bazi CEDICT je sljedeći:

```
Tradicionalno Pojednostavljeno [pin1 yin1] /prvi prevod na američki engleski/drugi prevod/
中國 中国 [Zhong1 guo2] /China/Middle Kingdom/

```

Danas se CEDICT kodira prvenstveno prema UTF-8 sistemu, ali postoje odgovarajuće verzije i u sistemima GB2312 i Big5. Te kompatibilne verzije izuzimaju jedan od oblika: tradicionalno ili pojednostavljeno pismo.

U septembru 2008. godine, baza je sadržavala 77.597 stavki na kineskom jeziku.

## Istorija razvoja

| Godina
 | Događaj
 |
| --- | --- |
| 1991
 | Džim Brin (*Jim Breen*) je pokrenuo projekat EDICT kao rječnik za japanski jezik.
 |
| 1997
 | Pol Denisovski je pokrenuo projekat CEDICT, po uzoru na EDICT.
 |
| 1999
 | Vlasništvo nad CEDICT projektom je prešlo na Erika Petersona.
 |
| 2007
 | MDBG je pokrenuo novi projekat pod nazivom CC-CEDICT, što je nastavak projekta CEDICT, ali pod novom dozvolom za upotrebu, kojom se omogućuje da bazu koristi više raznih projekata. Pored toga, uređen je način rada na bazi kojim se bolje organizovao postupak dodavanja, uređivanja i obrade novih unosa.
 |

## Vanjske veze

* Besplatni MDBG kinesko-engleski rječnik koristi CC-CEDICT, podržava dodavanje i uređivanje unosa i omogućava preuzimanje baze.
* DimSum, kompjuterski program za rječnik, koji koristi CEDICT
# Suishō

**Suishō** (japanski: 帥升, Suishō? cca. 107) bio je kralj zemlje Wa u današnjem Japanu, poznat kao prvi Japanac čije se ime spominje u kineskim historijskim zapisima. To se odnosi na jedan jedini zapis, odnosno rečenicu u 85. tomu Knjige Kasnije Hana koja navodi kjako je za u prvoj godini ere Yonghu (107) Suishō, kralj Wa, donio 160 生口 (robova?) [caru] i dobio audijenciju.

## Vanjske veze

* (`zh`) Tom 85 Knjige Kasnijeg Hana Arhivirano 2010-03-31 na Wayback Machine-u
# Jeonji od Baekjea

| Jeonji od Baekjea |
| --- |
| Hangul | 전지왕, 직지왕, 진지왕  |
| Hanja | 腆支王, 直支王, 眞支王  |
| Revidirana romanizacija | Jeonji-wang, Jikji-wang, Jinji-wang  |
| McCune–Reischauer | Chǒnji-wang, Chikchi-wang, Chinji-wang  |
| Ime po rođenju |
| Hangul | 여영  |
| Hanja | 餘]映  |
| Revidirana romanizacija | Yeo Yeong  |
| McCune–Reischauer | Yŏ Yŏng  |

**Jeonji od Baekjea** (? -420, vl. 405–420) bio je 18. po redu vladar države Baekje, jednog od Tri kraljevstva Koreje. Bio je najstariji sin kralja Asina koji ga je 394. potvrdio za vlastitog nasljednika. Godine 397. je poslan kao talac u državu Wa (Japan), a odakle se vratio nakon očeve smrti 405. Prema predaji, tada je prijestolje uzurpirao njegov stric Seollye, ubivši njegovog brata Hunhaea. Jeonji je uzurpatora porazio uz pomoć klana Hae i u znak zahvalnosti se oženio za njenu pripadnicu Gospu Palsu. Za vrijeme vladavine su obnovljene diplomatske veze sa južnokineskom dinastijom Jin.

| Kraljevske titule
 |
| --- |
| Prethodi: **Asin od Baekjea** | **Kralj države Baekje** 405 -420
 | Slijedi: **Guisin od Baekjea** |