# Ukiyo-e

Ishikawa Toyonobu, *Kabuki glumci Onoe Kikugoro i Nakamura Kiyosaburo*, drvorez iz oko 1750.-58., Muzej Hammer, UCLA, Los Angeles.
**Ukiyo-e** je japanska škola slikanja koja je osnovana sredinom 16. stoljeća i trajala sve do kraja Edo-a, zlatnog doba japanske umjetnosti, 1868. godine. Pojam *ukiyo-e* u budizmu doslovno znači *“plutajući svijet”*, a označava prikaz opipljive stvarnosti. Često je naziv *ukiyo-e* izjednačavan s temama kao što su slava, glasovitost i ljepota, dakle plutajući svijet nije bijeg iz svakodnevnog života, već način življenja sam po sebi. Kasnije je pojam shvaćen kao *“svijet užitaka”*.

Najpopularnije teme su bile kazalište, ples, i različite vrste ženske ljepote (*bijin ga*), od otvorene erotike do kurtizana iz visokog društva, pri čemu se naglašavaju pojedinačni ženski likovi i sjaj njihova kimona. Također su prikazivali i žene iz srednje klase u obavljanju svakodnevnih poslova, dok su mitološke i povijesne scene bile manje popularne, a pejzaži su bili samo pozadina sve do 19. stoljeća.

## Povijest i razvoj

Utamaro, *Tri poznate ljepotice*, drvorez iz oko 1790.
Mir i blagostanje u razdoblju Edo (Tokugawa šogunat), razvoj bogate trgovačke klase te prenošenje političke moći s Kyota na Edo (danas Tokyo) je pridonijelo stvaranju hedonističkog društva čiji se pripadnici skupljaju oko središta užitaka (kao četvrti Yoshiwara u Edu, Shimabara u Kyotu, Shinmachi u Osaki) i kabuki kazališta.

Nakon prvih crno-bijelih otisaka (*sumizuri*) Moronobua (1618.-1694.), u izradi se drvoreza uvodi crvena boja, a od 1710. nadalje i žuta i zelena. Primjena nekoliko različitih boja počinje oko 1764. godine, pri čemu se za svaku boju izrađuje po jedna drvena ploča. Ovu tehniku usavršio je Suzuki Haronobu (1725.-1770.) na svojim “brokatnim otiscima” (*nishiki-e*) s prikazima lijepih i otmjenih žena.

Inovativni pristup kazališnoj tematici pokazuje Katsukawa Shunsho (1726. - 1792.) koji je utro put eksperimentalizmu Katsukawe Shun'eija (1762.-1819.), školi Utagawa koju je vodio Toyokuni (1769.-1825.) te originalnim radovima Toshusaija Sharakua (djelovao 1794.-1795.).

Hiroshige, *Iznenadni pljusak na mostu Atake*, drvorez iz putopisa *Stotinu pogleda na Edo*, 1834.-1842.
Slike žanr-scena dobile su naziv *“fuzokuga”* jer su se usredotočile na prikaz dokolice, osjetilne užitke, pravila ponašanja u društvu i profinjen ukus. Torii Kiyonaga (1752.-1785.) je postupnim izdubljivanjem ženskog lika uspio ostvariti osjetljivu ravnotežu između svijeta stvarnosti i svijeta mašte, dok Keisai Eisen i Kitagawa Utamaro (1735.-1806.) hvataju pojedinosti života u četvrti Yoshiwara, o čemu svjedoče prikazi arhetipske ženske ljepote.

Katsushika Hokusai (1760.-1849.) je započeo veliki pejzažni ciklus pod nazivom *Tridest šest pogleda na planinu Fuji* (1830.-1832.) i *Stotinu pogleda na planinu Fuji* (1834.-1840.), a Utagawa Hiroshige (1797.-1858.) u ciklusu *Pedeset tri postaje na cesti Istočnog mora* (1833.-1834.) slika krajolike kraj čuvene ceste koja spaja Kyoto i Edo.

Ukiyo-e u 19. stoljeću je svojim stilom u drvorezu i motivima (opuštajućih žanr-scena, zabave, kurtizana, pejzaža i veduta gradova, pogledima iz zraka, itd.) bio jako sličan francuskom impresionizmu, a njegovi umjetnici su utjecali na postimpresioniste i secesijsku dekoraciju.

## Popis važnijih umjetnika

* Hishikawa Moronobu (1618.-1694.)
* Torii Kiyonobu I (oko. 1664.-1729.)
* Suzuki Harunobu (1724.-1770.)
* Torii Kiyonaga (1752.-1817.)
* Utamaro (oko. 1753.-1806.)
* Sharaku (activan 1794.-1795.)
* Hokusai (1760.-1849.)
* Toyokuni (1769.-1825.)
* Keisai Eisen (1790.-1848.)
* Kunisada (1786.-1865.)
* Hiroshige (1797.-1858.)
* Kuniyoshi (1797.-1861.)
* Kunichika (1835.-1900.)
* Chikanobu (1838.-1912.)
* Yoshitoshi (1839.-1892.)
* Ogata Gekko (1859.-1920.)

## Vanjske veze

* Vodič za Ukiyo-e stranice na internetu Arhivirano 2007-09-14 na Wayback Machine-u
* Ukiyo-e u "Povijesti umjetnosti" (engl.) Arhivirano 2016-10-30 na Wayback Machine-u