# Trombociti

| *Krvne pločice* |
| --- |
|  |
| Slika svetlosnim mikroskopom (40x) perifernog razmaza krvi. Krvne pločice su okružene crvenim krvnim zrncima. |
| Latinski
 | *thrombocytus* |
| Kod
 | TH *H2.00.04.1.03001* |

Krv snimljena elektronskim mikroskopom. Na njoj se vide crvena krvna zrnca, nekoliko čvornovitih belik krvnih zrnaca i nekoliko diskolikih krvnih pločica
**Krvne pločice** ili **trombociti** su male, ovalne krvne ćelije prečnika 2-4 mikrometra.

## Poreklo

Trombociti nastaju u koštanoj srži u procesu trombocitopoeze iz prekurskorskih ćelija - megakariocita. Megakariocitna loza počinje, kao i sve krvne loze, sa pluripotentnom stem ćelijom (PPSC/CFU-S), čijom diferencijacijom i asimetričnim deobama nastaju, između ostalog, multipotentne ćelije mijeloidne loze (CFU-GEMM). Ove ćelije neprepoznate morfologije zatim daju unipotentu stem ćeliju megakariocitne loze (CFU-Meg), čiji se izvestan broj ćerki diferencira u megakariocite. Ovaj proces se odvija kroz nekoliko stupnjeva. Nastali megakariociti su najveće hematopoetske ćelije, sa krupnim, lobulisanim jedrom najčešće postavljenim uz jedan pol ćelije, i velikom količinom citoplazmatskog materijala. Megakarociti su postavljeni u neposrednoj blizini kapilara, protok u kojima otkida delove citoplazme megakariocita od kojih postaju trombociti. Nakon završene fragmentacije, jedro za zaostalom citoplazmom fagocituju makrofagi.

## Građa trombocita

Trombociti su male, gas?, bikonveksne ćelije. Kao fragmenti citoplazme ne sadrže jedro, a izgrađeni su od granula i proteinskih filamenata aktina, miozina i trombostenina. Posmatrano na elektronskom mikroskopu, po elektronskoj gustini se razlikuju dva segmenta - svetliji, periferni koji se naziva hijalomera, i unutrašnji, tamniji koji se naziva granulomera. Od organela poseduju ostatke endoplasmatičnog retikuluma i Goldži kompleks koji sintetišu razne enzime i sadrže veliku količinu jona kalcijuma, koji igra veliku ulogu u procesu koagulacije krvi. Sadrže još i mitohondrije i enzime za sintezu ATP-a i ADP-a, takođe i enzimske sisteme za proizvodnju prostaglandina, tromboksana, zatim faktore stabilizacije fibrina i jedan faktor rasta koji stimuliše rast endotelnih ćelija. Sve organele, enzimi i energetski molekuli su organizovani u posebne granule (kojih ima tri vrste: *alfa, delta i lambda*) koje su skoncentrisane u granulomeri.

Ćelijska membrana sadrži glikoproteine koji sprečavaju adheziju trombocita za normalni endotel, ali omogućava adheziju za povređeno tkivo i za druge trombocite (pod izvesnim uslovima). Ovo svojstvo trombocita često otežava njihovo brojanje.

## Funkcija

Uloga trombocita je zaustavljanje krvarenja putem stvaranja trombocitnog čepa i koagulacije krvi.
Ako dođe do povrede krvnog suda-krvarenja prva reakcija je sužavanje-konstrikcija krvnog suda pod uticajem simpatikusa i vazokonstriktora-supstanci koje izazivaju suženje krvnog suda vazokonstrikcija. Sledeći stadijum je aktivacija trobocita. Oni manjaju oblik, na površini se obrazuju brojni nastavci, veze između trombocita, fibrinogena i endotela takozvani trombocitni čep (veliku ulogu u povezivanju igra von Vilebrandov faktor i glikoproteini membrane trombocita). Kontraktilni proteini - aktin, miozin i trombastenin se kontrahuju i oslobađaju se supstance iz granula-serotonin, kalcijum, ADP, a takođe sintetišu se i nove supstance kao npr. tromboksan A2 koji je snažan vazokonstriktor. Ukoliko je povreda mala reakcija se ovde zaustavlja. Ako je povreda krvnog suda veća započinje i treća faza-koagulacija krvi. Trobociti imaju ključnu ulogu u koagulaciji krvi jer sekretuju kalcijum,fosfolipide, i faktor stabilizacije fibrina.

## Koagulacija krvi

Suština koagulacije krvi je pretvaranje nektivnog proteina krvi protrombina u aktivni trombin. Trombin aktivira neaktivni protein krvi fibrinogen u fibrin, tako što ga razlaže na monomere-koji se opet povezuju u polimere i grade mrežu u koji se hvataju eritrociti, leukociti i trombociti.

Aktivacija trombina se obavlja spoljasnim i unutrašnjim putem koagulacia, preko proteinske kaskade proteinske kaskade.

## Bolesti trombocita

Bolesti trombocita se mogu podeliti na one sa smanjenim brojem i funkcijom trombocita - trombocitopenija i na one sa povećanim brojem trombocita - trombocitoza.

### Trombocitopenija

Trombocitopenija može biti **kvantitativna** i **kvalitativna**.

#### Kvantitativni poremećaji

Kvantitativni poremećaji se karakterišu **smanjenim brojem trombocita u krvi** - trombocitopenijom. Normalan broj je 150 do 400 milijardi krvnih pločica po litru krvi. Opadanjem nihovog broja na ispod 50 milijardi u litru mogu se javiti spontana, tačkasta krvarenja koja se zovu trombocitne purpure. Ovakva krvarenja mogu se naći svuda po telu i na sluzokoži. Daljim smanjenem broja trombocita (ispod 30 milijardi po litru) može doći do smrti usled spontanog krvarenja.

Uzrok kvantitativnih poremećaja može biti smanjena produkcija ili povećana potrošnja trombocita:

**Smanjena produkcija trombocita**

Može biti urođena i stečena.

* urođena:
	+ Viskot-Oldrihov sindrom
	+ Urođena amegakariocitna trombocitopenija
	+ Autoimuni limfoproliferativni sindrom
* stečena:
	+ Trombocitopenija indukovana lekovima

U ovu grupu spada trombocitopenija izazvana heparinom. Postoje dve forme: HIT1 i HIT2. Drugi lekovi npr. citostatici (koriste se za lečenje tumora) mogu delovati direktno na koštanu srž i tako smanjiti produkciju krvnih pločica, ali i drugih ćelija krvi (aplastična anemija). Još neke grupe lekova - kinini, neki diuretici, antibiotici mogu izazvati blažu trombocitopeniju.
* + Trombocitopenija izazvana alkoholom
	+ Poremećaji koštane srži npr. aplastična anemija, mijelodisplastični sindrom (preleukemija) i leukemija takođe dovode do trombocitopenije. Kod širenja (metastaza) nekih tumora u košanoj srži zbog nedostatka mesta nastaje trombocitopenija npr. kod limfoma...

**Povećana potrošnja trombocita**

Može biti imunološka i neimunološka trombocitopenija.

* Imunološka trombocitopenija
	+ Imunološka trombocitopenijska purpura (ITP)
	+ Stečena aplastična anemija
	+ Aloimuna trombocitopenija novorođenčeta
	+ Trombocitopenija posle transfuzije krvi
	+ Trobocitopenija indukovana toksinima
	+ Ciklična trombocitopenija
* Neimunološka trombocitopenija
	+ Diseminovana intravaskularna koagulacija
	+ Trombotična trombocitopenijska purpura (TTP)
	+ Hemolitički uremijski sindrom (HUS)
* Trombocitopenija kod povećanja slezine i jetre
	+ Purpura Henoh-Šenlajn
	+ Pseudotrombocitopenija

#### Kvalitativni poremećaji trombocita

Kvalitativni poremećaji trombocita se karakterišu *poremećajem njihove funkcije*. U ovom slučaju broj može biti i normalan, ali *trombociti su defektni*, pa ne mogu obavljati svoju funkciju. Primeri su:

* Bernard-Sulijerov sindrom i
* Trombastenija Glancman

### Trombocitoza

Trombocitoza je povećanje broja trombocita. Usled njihovog povećanog broja povećan je i rizik za nastanak tromboze (spontanog zgrušavanja krvi).

Esencijalna trombocitoza spada u grupu ijelodisplastičnih bolesti. Uzrok je poremećaj pluripotentne matične ćelije. To ćelija iz koje nastaju sve ostale ćelije krvi.

## Transfuzija trombocita

Trombocitni koncentrati se dobijaju procesom separacije iz krvi. Krvne pločice se čuvaju na temperaturi od oko 20-24 stepeni. Maksimalno vreme čuvanja je 5 dana, zbog rizika od kontaminacije bakterijama.
Trombociti koji se tranfunduju mogu poticati od jednog donora, ali i kao koncentrati od više njih.
Transfuzije trombocita ponekad mogu izazvati imunu reakciju primaoca praćenu uništavanjem krvnih pločica donora.

## Vanjske veze

*  Arhivirano 2006-04-23 na Wayback Machine-u
*  Arhivirano 2007-07-07 na Wayback Machine-u

## Literatura

* Medicinska fiziologija Artur C. Gyton, John E. Hall savremena administracija
* H. Renc-Polster, S. Krauzig, J. Braun Basislehrbuch Innere Medizin Urban & Fischer ISBN 3-437-41052-0