Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Vrelište

**Tačka ključanja** ili **vrelište** je temperatura na kojoj, pod datim uslovima, tečnost isparava po celoj zapremini. Malo stručnije rečeno, tačka ključanja je temperatura na kojoj se napon pare tečnosti izjednačava sa spoljašnjim pritiskom. Naime, tečnost je uvek u ravnoteži sa svojom gasnom fazom (parom), dakle, tečnost uvek isparava, ali na tački ključanja do isparavanja dolazi iѕ cele zapremine. Tačka ključanja direktno zavisi od spoljašnjeg pritiska. Na datom pritisku, karakteristična je za svaku supstancu.

Kod idealnih smeša (koje se retko sreću) tačka ključanja je propocionalna sastavu i u pari koncentracija isparljivije komponente je veća nego u tečnoj fazi. To je princip na kojem se zasniva frakciona destilacija gde se tečnosti razdvajaju na osnovu razlike u tački ključanja. Tako se peče i rakija - etanol je isparljiviji od vode i u destilatu je koncentracija alkohola veća nego u provbitnoj smeši. Pa još kada se prepeče (dvostruka destilacija)...

Često smeše tečnosti određenog sastava, imaju nižu tačku ključanja nego čiste komponente. To su azeotropne smeše koje destiluju bez promene sastava, t.j., sastav pare je isti kao i sastav tečnosti. Poznati primer je smeša etanola (95%) i vode (5%). Ma koliko puta bila destilisana smeža vode i alkohola, koncentracija alkohola u destilatu ne može da pređe 95% jer ta smeša ključa na nižoj temperaturi od čistog alkohola. Apsolutni alkohol t.j., 100% etanol dobija se destilacijom iz ternarnih smeša ili nekim drugim fizičkohemijskim metodama.

Zavisnost tačke ključanja od pritiska vrlo se često koristi u industriji u raznim procesima a u domaćinstvu za brže kuvanje hrane u 'pretis' loncu. U tom loncu teg na poklopcu održava pritisak nešto iznad atmosferskog čime se povećava tačka ključanja vode, dakle, podigne se temperatura u loncu. Na povišenoj temperaturi hemijske reakcije se brže odvijaju te otuda i jelo u tom loncu brže skuva.

Neke supstance prelaze direktno iz čvrstog stanja u gasovito i to je sublimacija.

## Tačke ključanja nekih supstanci

* helijum -268,93 °C
* kiseonik -182,97 °C
* butan -0.5 °C
* etil alkohol 78,37 °C
* voda 100 °C
* gvožđe 2750 °C
* volfram 5555 °C

## Povezano

* Toplota isparavanja
* Tačka topljenja
* Toplota topljenja
* Apsolutna nula
# Insolacija

Sunčevo zračenje - Europe
Sunčevo zračenje - Hrvatska
Solar Radiation Map of Bosnia and Herzegovina
**Insolacija** je količina energije koju Zemlja prima od Sunčevih zraka. To zračenje sadrži najviše od emitirane energije u obliku kratkovalnog zračenja i svijetla. Samo jedan dio kratkovalnog zračenja dospijeva do zemljine površine, a preostali dio energije se reflektira, rasipa ili ju upije atmosfera. Dok zračenje površine zemlje nazivamo terestičkom radijacijom koja je dugovalna i tamna.

## Ukupna energetska bilanca zemljine površine

Toplotna ili energetska bilanca zemlje je analiza sunčevog zračenja i zemljinog izračivaanja.
* **kratkovalno zračenje sunca** (0,3-3μ) / WIKINIUM\_MATH\_PH\_0

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_2

gdje je ;

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_4 - direktno sunčevo zračenje
 WIKINIUM\_MATH\_PH\_6 - difuzno nebesko zračenje
 WIKINIUM\_MATH\_PH\_8 - reflektivno zračenje
* **dugovalno zračenje zemlje** (3-50μ) / WIKINIUM\_MATH\_PH\_10

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_12

gdje je ;

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_14 - zračenje atmosfere prema zemlji
 WIKINIUM\_MATH\_PH\_16 - izračivanje zemlje
 WIKINIUM\_MATH\_PH\_18 - reflektivno zračenje
* + **Ukupna toplotna bilanca**

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_20

* za atmosferu = -19%
* za zemlju = +19%

## Mjerni instrumenti

Mjerni instrumenti kojima mjerimo pojedine komponente zračenja i izraćivanja kratkovalnih i dugovalnih k.e.b.

* Heliograf - obavlja mjerenje mjerenje trajanja zračenja kratkovalne k.e.b.
* Piranometar
* Pirheliometar
* Pirradiometar
* Bilancomjer
* Aktinograf

Šablon:Meteo-stub
# Helij

**Helij**, oznaka **He**, plemeniti plin, rednog broja 2 u periodnom sustavu elemenata, atomske mase 4,0003.

## Historija

Otkriven 1868. godine spektografskim ispitivanjem Sunčeve kromosfere, gdje ga ima u velikim količinama, po čemi je dobio i ime (grčki: **helios**, *Sunce*). U laboratoriju je dobiven 1895. godine pri zagrijavanju kleveita, minerala koji sadrži uranij. Kasnije je helij pronađen i u tragovima vazduha (0,00007% težinskih dijelova), a prema spektru polarne svjetlosti pronađeno je da se najviši slojevi Zemljine atmosfere sastoje uglavnom od vodika i helija. Može se naći i među plinovima pri izvorima nafte ali i u mineralnim izvorima.

## Svojstva

Trajanje: 1 minuta i 1 sekunda.1:01Dostupni titlovi.CCHelij
Helij je na običnoj temperaturi plin bez boje, mirisa i okusa, kemijski indiferentan, od svih plinova najteže se može pretvoriti u tekućinu. Helij je poslije vodika najlakši plin, specifične mase od 0,1368 u odnosu na vazduh kao jedinicu. Iako atom helija ima četiri puta veću masu od atoma vodika, specifična masa je samo dva puta veća jer se atomi helija, kao i ostalih plemenitih plinova, ne vezuju u molekule. Uz iste uvjete, u nekom određenom obujmu plemeniti plin ima dva puta manje atoma od drugih plinova.

4He s dva neutrona
## Izotopi

Helij ima tri stabilna izotopa:

* 3He s jednim neutronom atomske mase 3,01603
* 4He s dva neutrona atomske mase 4,0026
* 5He s tri neutrona i atomske mase 5,0123

## Dobijanje helija

Helij se dobija uglavnom iz zemnog plina koji je bogat ovim elementom. Ovog bogatog helijom plina najviše ima u SAD. Helij se dobija i frakcionom destilacijom tečnog vazduha.

Svetska produkcija helija iznosi oko 4500 tona u toku godine.

## Način isporuke u industriji

* Isporučuje se u plinovitom i tečnom stanju.
* plinoviti helij se isporučuje komprimovan u čeličnim bocama, zapremine 6m3; 7,5m3 i 10m3.

Postoji nekoliko vrsta čistoća: balon -plin 4.6; 5.0 i 6.0

* Tečni helij čistoće 5.0 se isporučuje u posudama, zapremina 50, 100, 250, 380 i 450 litara.

## Primjena

Helij se upotrebljava za punjenje zračnih brodova (cepelina) i za punjenje balona za meteoroška promatranja, budući da nije lako zapaljiv kao vodik. Specifična masa mu je dva puta veća od vodikove, tako da se baloni punjeni helijem sporije dižu, jer je i potisak takvih balona 7% manji nego kod onih punjenih vodikom. U tom cilju miješa se s 14% vodika. Upotrebljava se svugdje gdje je potrebna inertna atmosfera, npr. kao mješavina u ronilačkim bocama, u specijalnim zavarivanjima u metalurgiji itd. Primjena u ronilačkim bocama je prvenstveno iz medicinskih razloga, tj. helij se lakše oslobađa iz organizma prilikom izranjanja nego recimo dušik.

Tekući helij se upotrebljava u laboratorijima za postizanje niske temperature, kao i za punjenje plinskih termometara za niske temperature.

## Vanjske veze

Helij - KTF Split Arhivirano 2004-10-13 na Wayback Machine-u
# Termopar

Termopar| Termopar tipa K |
| Tip komponente | aktivna, senzor |
| Princip rada | termoelektrični efekat |
| Izumitelj | Thomas Johann Seebeck |
| Prva proizvodnja | 1821. |
| Pinovi | plus i minus |
| Elektronski simbol |
|  |

**Termopar** (takođe *termoelement* ili *termočlan*) je često upotrebljavan temperaturni senzor. Ovaj senzor generiše napon koji se menja s promenom temperature.

Termopar sadrži dve žice različitih metala ili legura (na primer, jednu bakarnu i jednu od legure bakra i nikla), spojene na jednom kraju. Metali koji se koriste određuju kako se napon menja s temperaturom.

Termoparovi mogu se koristiti za merenje visokih temperatura, reda veličine nekoliko stotina stepeni, pa čak i preko hiljadu stepeni.

## Princip rada

Princip rada termopara se zasniva na termoelektričnom efektu, koji je otkrio Thomas Johann Seebeck 1821. godine, te se naziva još i Seebeckov efekat. Termoelektrični efekat je pojava napona pri izlaganju provodnika (npr. metala) temperaturnom gradijentu. Kada se spoj dva metala na termoparu izloži temperaturnom gradijentu, dolazi do razlike potencijala na otvorenom kraju kola. U industrijskim standardima se upotrebljvaju određene kombinacije metala, zbog pouzdanosti mjerenja, troškova, stabilnosti, itd.

## Standardni tipovi

| Tip
 | Pozitivni metal
 | Negativni metal
 | Temperaturno područje
 |
| --- | --- | --- | --- |
| B
 | Platina - 6% rodijum
 | Platina - 30% rodijum
 | 0 °C - 1820 °C
 |
| C
 | Volfram - 5% renijum
 | Volfram - 26% renijum
 | 0 °C - 2320 °C
 |
| E
 | Nikl - 10% hrom
 | Bakar - 45% nikl
 | -270 °C - 1000 °C
 |
| J
 | Željezo
 | Bakar - 45% nikl
 | -210 °C - 760 °C
 |
| K
 | Nikl - 10%hrom
 | Nikl - 2% aluminijum
 | -270 °C - 1372 °C
 |
| N
 | Nikl-14,2%hrom-1,4% silicij
 | Nikl-4,4% silicijum-0,1% magnezijum
 | -270 °C - 1300 °C
 |
| R
 | Platina - 13% rodijum
 | Platina
 | -50 °C - 1768 °C
 |
| S
 | Platina - 10% rodijum
 | Platina
 | -50 °C - 1768 °C
 |
| T
 | Bakar
 | Bakar - nikl
 | -270 °C - 400 °C
 |

## Izvori

## Povezano

* Elektronske komponente
* Senzori

## Vanjske veze

* Thermocouple Operating Principle – University Of Cambridge
# Termoelektrični efekt

Termoelektrični generator ili Peltierov element.
**Termoelektrični efekat** ili **termoelektricitet** je električna struja koja nastaje u električnom strujnom krugu sastavljenom od dviju različitih kovina, ako se njihovi spojevi održavaju na različitim temperaturama. Pojavu dodirnih električnih potencijala i njihovu ovisnost o temperaturi razjašnjava kvantna teorija kovina. Prema toj teoriji elektroni se u kovinama nalaze u vodljivim energetskim vrpcama različite energije, kroz koje se slobodno kreću. Energija najviše vodljive vrpce za različite je kovine različita. Ako vrpce različitih kovina dođu u dodir, elektroni će iz kovina s višom vodljivom vrpcom prelaziti u kovinu s nižom vodljivom vrpcom, a to će između dviju kovina stvoriti dodirni električni potencijal. Taj je potencijal ovisan o temperaturi, jer se povećanjem temperature kristalne rešetke kovine povećava i energija elektrona.

## Objašnjenje

Da se toplina može pretvoriti u električnu struju, pokazao je Thomas Johann Seebeck 1821. Spojimo li krajeve dvaju različitih metala, na primjer bakra i željeza, i jedan spoj držimo na višoj, a drugi na nižoj temperaturi, kroz metale će prolaziti električna struja. Nalazi li se između njih magnetska igla, ona će se zakrenuti iz početnog položaja. Takva električna struja koja se javlja pri različitom zagrijavanju spojeva raznih metala zove se **termoelektrična struja**, a ovakva dva metala koji zagrijavanjem stvaraju električnu struju čine termočlanak ili termoelement.

Termoelektromotorna sila je vrlo malena. Jedna od najvećih je kod termoelemenata od bizmuta i antimona, a iznosi 0,011 volta pri temperaturi spojeva 0 °C i 100 °C. U ovakvom spoju struja teče od bizmuta k antimonu. Iako su elektromotorne sile kod termočlanaka malene, struja može biti vrlo jaka, pa i na stotine ampera ako je električni otpor malen. Da bi se povećala elektromotorna sila, termočlanci se spajaju u seriju, i dobije se termobaterija. Kod toga se sva spojišta na jednoj strani drže na jednoj temperaturi, a spojišta na drugoj strani na drugoj temperaturi.

Termočlanci se upotrebljavaju za mjerenje visokih temperatura do 3 000 °C i nazivaju se termoelektrični pirometri.

## Izvori
# Topljivost

Rastvaranje NaCl u vodi
**Rastvorljivost** je osobina supstance koja se može rastvoriti u određenom rastvaraču pod određenim uslovima. Interakcija između molekula rastvarača i supstance koja se rastvara naziva se *solvatacija* (ako je rastvarač voda - hidratacija).

Rastvorljivost supstance se objašnjava pomoću polarnosti. Kod rastvaranja važi empirijsko pravilo: Slično se rastvara u sličnom. Polarne supstance (npr. HCl) i jonska jedinjenja se dobro rastvaraju u polarnim rastvaračima (npr. voda), a nepolarne u nepolarnim. Primer može biti rastvaranje joda (nepolarna supstanca) u hloroformu (CHCl3, nepolarni organski rastvarač). Obično se za primer rastvaranja nepolarnih supstanci uzima rastvorljivost organskih jedinjenja u organskim rastvaračima. Kod rastvorljivosti važnu ulogu ima i vodonična veza.

Rastvor koji se nalazi u ravnoteži i ne može rastvoriti više supstance naziva se *zasićeni rastvor*.
Za teško rastvorljive supstance rastvorljivost se može procijeniti na osnovu vrijednosti proizvoda rastvorljivosti.

Mnogi elementi su rastvorljivi (u različitim količinama) ali ima i onih koji uopšte nemaju ovu osobinu. Takvi su, na primer, plemeniti metali (platina, zlato, srebro, ...)

## Topljivost u vodi prema vrsti kemijske veze

| Vrsta veze | Topljivost tvari u vodi | Primjer |
| --- | --- | --- |
| ionska | uglavnom topljive | *vidi ispod* |
| metalna | netopljive | Fe |
| osim ako reagiraju s vodom | K |
| polarna kovalentna | topljive ako tvore vodikovu vezu | glukoza |
| topljive ako reagiraju s vodom | HCl |
| inače netopljive | eter |
| nepolarna kovalentna | uglavnom netopljive | benzen |
| neke slabo topljive | O2 |
| kovalentna u kristalu | netopljive | dijamant |

## Topljivost spojeva s ionskom vezom u vodi

| Topljive soli | Netopljive soli |
| --- | --- |
| sve soli alkalijskih metala i NH4+ | karbonati (osim alkalijskih metala i NH4+) |
| nitrati | sulfiti (osim alkalijskih metala i NH4+) |
| acetati | fosfati (osim alkalijskih metala i NH4+) |
| kloridi, bromidi i jodidi (osim Ag+, Pb2+, Cu+ i Hg22+) | hidroksidi i oksidi (osim alkalijskih metala, NH4+, Ba2+, Sr2+, Ca2+ i Tl+) |
| sulfati (osim Ag+, Pb2+, Ba2+, Sr2+ i Ca2+) | sulfidi (osim alkalijskih i zemnoalkalijskih metala te NH4+) |

## Reference
# Napon pare

**Napon pare** - je pritisak pare iznad tečnosti. Molekul na površini tečnosti može u sudaru sam molekulom iz unutrašnjosti (usled toplotnog kretanja) da dobije komponentu brzine normalnu na površinu tečnosti i da se tako 'otkine' sa površine. To je dobro poznati proces isparavanja. Dakle, iznad svake tečnosti postoji izvestan broj molekula (ili atoma za atomske tečnosti) u gasnoj fazi koji obrazuju paru. Kao i svaki drugi gas, para na datim uslovima vrši određeni pritisak što zovemo napon pare.

Na isti način na koji molekuli napuštaju površinu tečnosti, mogu u nju da se vrate. Dakle, molekul usled toplotnog kretanja udara površinu tečnosti i postoji konačna verovatnoća da ga na površini zadrže privlačne međumolekulske sile. To je proces koji zovemo kondenzacija. Jasno da se isparavanje i kondenzacija istovremeno odigravaju i ako je sistem zatvoren i prepušten samome sebi nakon dovoljno dugog vremena uspostaviće se ravnoteža - broj molekula koji ispare u jedinici vremena po jedinici površine jednak je broju molekula koji se kondenzuju. Dakle, kada se uspostavi ravnoteža brzina isparavanja i brzina kondenzacije se izjednačavaju i na datoj temperaturi napon pare dostiže konstantnu vrednost, dakle, dostignut je **ravnotežni napon pare** ili **pritisak zasićene pare**.

Ravnotežni napon pare zavisi od vrste tečnosti, a za za svaku tečnost zavisi od temperature. Ukoliko temperatura raste, raste i pritisak, dobijajući maksimalnu vrednost pri kritičnoj temperaturi i tada se on naziva i kritični pritisak. Iznad svoje kritične temperature gasna faza se ne može pritiskom prevesti u tečnost. Dakle, iznad kritične temperature govorimo o gasu, a ispod o pari. Na primer kritična temperatura vode je 374 °C pa u svakodnevnom životu govorimo o vodenoj pari.

Tečnost ključa kada se njen napon pare izjednači sa spoljašnjim pritiskom.

Pritisak zasićene pare daje se kao jedan od parametara kojima se karakterišu tečnost.
# Hemijska reakcija

**Hemijska reakcija** je svaki proces usled koga dolazi do nestajanja i/ili nastajanja novih hemijskih jedinjenja.

### Proste i složene reakcije

Prosta reakcija je prost čin razdvajanja ili stvaranja jednog hemijskog jedinjenja. U prirodi se ipak veoma retko događaju proste reakcije. U njih se može ubrojati npr.: raspad molekula hlora (Cl-Cl) pod uticajem UV zračenja. Velika većina reakcija koje se javljaju u prirodi su složene reakcije, kod kojih istovremeno dolazi do raspada jednih i nastanka novih jedinjenja. Svaka složena reakija se može "razložiti" na tok više prostih reakcija koje se u ovom slučaju nazivaju elementarne reakcije.

Na prmer reakcija između HBr i CH2=CH2 koja dovodi do nastanka BrCH2-CH3 sastoji se od više prostih reakcija:

* raspad jedinjenja H-Br,
* promena dvostruke veze C=C na jednostruku
* nastajanje veze C-Br i
* veze C-H.

### Vidovi složenih reakcija

* **reakcije adicije** - ili **reakcije dodavanja** - usled ove reakcije molekul se povećava za jedan ili grupu atoma. Na primer molekulu CH2=CH2 se dodaje molekul HBr usled čega nastaje jedinjenje BrCH2-CH3
* **reakcija substitucije** - ili **reakcija zamene** - usled ove reakcije u molekulu dolazi do zamene jednog ili grupe atoma. Jedan ili grupa atoma se odvaja od molekula a drugi atom ili grupa njih se vezuje na mesto sa kog se odvoila prva grpa.
* **reakcija eleminacije** - ili **reakcija odvajanja** - wusled ove reakcije od molekula se odvaja atom ili grupa njih a na njihovo mesto ništa se ne vezuje.

## Povezano

* Metateza

## Reference

## Vanjske veze
# Planckova konstanta

Spomen ploča posvećena Planku i pronalasku Plankove konstante na Humboltovom univerzitetu u Berlinu: "U ovoj kući predavao je Maks Plank, pronalazač elementarnog kvanta dejstva *h*, od 1889 do 1928. godine."
**Plankova konstanta** (označave se sa *h*) je fizička konstanta koja se koristi za opisivanje veličine kvanta. Ima centralnu ulogu u kvantnoj mehanici a dobila je ime po Planku koji ju je uveo prilikom izračunavanja zračenja crnog tela. Često se koristi i **redukovana Plankova konstanta** (poznata i kao **Dirakova konstanta**, označava se kao WIKINIUM\_MATH\_PH\_0 , a čita "ći", "h-precrtano" ili jednostavno "ć"). Plankova konstanta se takođe koristi u merenju energije emitovanih svetlosnih fotona prema izrazu *E* = *h* WIKINIUM\_MATH\_PH\_2 , gde je *E* energija, *h* Plankova konstanta a WIKINIUM\_MATH\_PH\_4 (grčko slovo **ni**) frekvencija.

Plankova konstanta i redukovana Plankova konstanta se koriste za opisivanje kvantovanja, pojave kod subatomskih čestica (poput elektrona i fotona) da se neke fizičke veličine javljaju u određenim iznosima umesto da se kontinualno menjaju po svim mogućim vrednostima.

Danas usvojena vrednost Plankove konstante prema CODATA iznosi:

|  |  |
| --- | --- |
|  WIKINIUM\_MATH\_PH\_6
 |  WIKINIUM\_MATH\_PH\_8
 |
|  |  WIKINIUM\_MATH\_PH\_10
 |

## Jedinice, vrednost i simboli

Vrednost Dirakove konstante:

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_12
Unikod rezerviše kodna mesto U+210E (ℎ) za Plankovu konstantu a U+210F (ℏ) za Dirakovu konstantu.

## Poreklo Plankove konstante

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_14
 WIKINIUM\_MATH\_PH\_16
## Upotreba

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_18
 WIKINIUM\_MATH\_PH\_20
 WIKINIUM\_MATH\_PH\_22
Dakle, WIKINIUM\_MATH\_PH\_24 može se da se smatra "kvantom momenta impulsa".

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_26
## Veze

* Elektromagnetno zračenje
* Prirodne jedinice
* Šredingerova jednačina
* Talasno-čestični dualizam
* Kvantni Halov efekat

## Literatura

* NIST link to CODATA value
* Barrow, John D. (2002) (engleskom). *The Constants of Nature; From Alpha to Omega - The Numbers that Encode the Deepest Secrets of the Universe*. Pantheon Books. ISBN 0-375-42221-8.

## Vanjske veze

* Plankov originalni rad iz 1901. (prevod s nemačkog na engleski) Arhivirano 2008-04-18 na Wayback Machine-u
# Džul

**Džul** (eng. *joule*; simbol: J; takođe **njutn metar**, **vat sekund** ili **kulon volt**) je SI jedinica za energiju i rad. Nazvana je po fizičaru Džejmsu Preskotu Džulu (1818-1889).

1 **džul** = 1 N · 1 m = 1 njutn · 1 metar = 1 kg · 1 m2 · 1 s−2
1 **džul** = 1 C · 1 V = 1 kulon · 1 volt
1 **džul** = 1 W · 1 s = 1 vat · 1 sekunda
Jedan džul je rad koji izvrši sila od jednog njutna na putu od jednog metra; tako se sreću i izrazi **njutn metar** ili **njutn-metar**, simboli **N·m** ili **N m**. Međutim, da bi se izbegla zabuna, njutn metar se najčešće koristi kao mera momenta sile, a ne energije.

Na drugi način predstavljen, jedan džul je rad potreban da se na površini Zemlje podigne masa od oko 102 g (npr. mala jabuka) za jedan metar.

Takođe, jedan džul je rad potreban da se prenese naelektrisanje od jednog kulona kroz električnu potencijalnu razliku od jednog volta.

Jedan džul predstavlja i rad koji izvrši u jednoj sekundi mašina snage jednog vata.

1 džul je:

* ≈ 2,78 × 10−7 kW•h (kilovat čas)
* ≈ 0,239 cal (kalorija)
* ≈ 0,000 948 BTU (Britanska toplotna jedinica)
* ≈ 0,738 ft·lbf (stopa funtna sila)
* = 1 W·s (vat sekund)
* = 1 N·m (njutn metar)
* ≈ 23,7 ft·pdl (stopa funtal)
* = 10.000.000 erg (erg)

### Kilodžul

**Kilodžul** (skraćeno: **kJ**) je jedinica za energiju jednaka 1000 **džula**.

* Jedan kJ je rad koji mašina snage jednog kilovata izvrši za jednu sekundu.
* Jedan kJ je potrebno da se istopi 3 grama leda na 0 °C
* Otprilike jedan kJ rada se izvrši kada se 100 kilograma podigne za jedan metar na Zemljinoj površini (ili ako se jedan kilogram podigne 100 metara).
* Jedan kJ je jednak 5/18 (otprilike 0,2778) vat časova

### Megadžul

**Megadžul** (skraćeno: **MJ**) je jedinica za energiju jednaka 1.000.000 tj. 106 **džula**.

* Jedan MJ je približna vrednost rada koju izvrši mašina snage jednog kilovata za petnest minuta.
* Jedan MJ je dovoljno da istopi 3 kilograma leda na 0 °C
* Jedan MJ je jednak 5/18 (otprilike 0,2778) kilovat časova
* Jedan MJ je približna hranljiva vrednost pola litre soka od narandže.

## Povezano

* konverzija jedinica
* SI prefiksi
* eV
* kilovat čas (kWh)
# Hipertermija

| Toplotni udar |
| --- |
| lat. | *Ictus e calore* |
|  |
| Unos dovoljne količine tečnosti osnovni je vid prevencije toplotnog udara |
| Specijalnost | reanimatologija |
| Klasifikacija i eksterni resursi |
| ICD-10 | T67.0 |
| ICD-9 | 992.0, 780.6 |
| DiseasesDB | 18924 |
| MeSH | D005334 |

**Toplotni udar** je jedna od najtežih komplikacija termičkog stresa.

## Uslovi / Uzroci

Do ovog stanja dolazi u uslovima:

* povišene spoljne temperature i
* visokog procenta relativne vlažnosti vazduha, kao i kod
* pregrejanosti i dugotrajnog mišićnog rada.

Usled intenzivnog izlaganja organizma toploti dolazi do otkazivanja termoregulatornih mehanizama, i u takvim slučajevima telesna temperatura može naglo porasti i u razmaku 10-15 minuta dostići i preko 41 °C. To je praćeno neurološkom i opštom telesnom disfunkcijom. Preterana toplota denaturiše proteine, destabilizuje fosfolipide i lipoproteine, što dovodi do:

* kolapsa kardiovaskularnog sistema,
* otkazivanja mišića i organa,
* konvulzija,
* kome i
* u najtežem slučaju do smrti.

Toplotni udar se može pojaviti iznenada, bez prethodnih simptoma iscrpljenosti vrućinom.

## Simptomi

Simptomi toplotnog udara su:

* visoka telesna temperatura (iznad 40 °C),
* suva i vruća koža, otežano disanje,
* tahikardija (160-180 otkucaja srca u minuti),
* nizak krvni pritisak,
* vrtoglavica,
* glavobolja,
* umor,
* mučnina i povraćanje,
* grčevi,
* nesiguran hod,
* gubitak svesti,
* krv u urinu ili stolici,
* odsustvo znojenja i sl.

## Forme toplotnog udara

Postoje dve forme toplotnog udara: *izvršni* i *klasični*.

* Izvršni se češće javlja kod mlađih osoba, koje se duži vremenski period izlažu fizičkim aktivnostima pri visokim temperaturama vazduha. To je i jedan od najčešćih uzroka smrti mladih sportista.
* Klasični toplotni udar se javlja kod starijih osoba (pogotovo hroničnih bolesnika) i dece. Obično se javlja leti, usled naglog porasta temperature, jer je ovim osobama potrebno više vremena da se aklimatizuju.

## Lečenje

Lečenje se sastoji u:

* što bržem snižavanju telesne temperature (uklanjanje suvišne odeće, dislociranje obolelog u hlad ili rashlađene prostorije, kvašenje kože,
* izlaganje tela vazdušnoj struji,
* unos tečnosti itd).

Potrebno je i **hitno pružanje lekarske pomoći**, jer ovo stanje može uzrokovati trajni invaliditet ili smrt.

## Sličnost sa sunčanicom

Toplotni udar je vrlo sličan sunčanici, s tom razlikom da ne mora nastati kao posledica direktnog izlaganja suncu. Kao osnovni vid prevencije se preporučuje izbor odeće primeren klimatskim uslovima, redovna rehidratacija, rashlađivanje itd.

## Reference

## Vanjske veye

* Tips to Beat the Heat Arhivirano 2014-07-21 na Wayback Machine-u
* Extreme Heat
* Workplace Safety and Health Topics: Heat Stress
* Preventing Heat-related Illness or Death of Outdoor Workers
* Protecting Workers from Heath Illness