Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Realizam (književnost)

**Književni realizam** je naziv za pokret u književnosti 19. vijeka, odnosno odraz širih realističkih tendencija u umjetnosti na književnost karakterističan za taj period. Nastao je u Francuskoj kao svojevrsna reakcija na romantizam, odnosno njegovo inzistiranje na sentimentalizmu i fantastici. Pristaše književnog realizma su nasuprot tome držali da se život i društvo u književnim djelima mora opisivati "onakvim kakvim jest", uključujući "banalne" likove i događaje iz svakodnevnice. Realizam se kasnije iz francuske proširio i na druge evropske književnosti. Jedan od njegovih izvedenih oblika je bio književni naturalizam.

## Predstavnici

### Francuski realizam

* Stendhal
* Honore de Balzac
* Gustave Flaubert
* Champfleury
* Edmond About
* Louis Edmond Duranty

### Ruski realizam

* Nikolaj Vasiljevič Gogolj
* Lav Nikolajevič Tolstoj
* Fjodor Dostojevski
* Ivan Sergejevič Turgenjev
* Ivan Gončarov
* Pavel Ivanovič Meljnikov
* Dmitrij Vasiljevič Grigorovič

### Engleski realizam

* George Eliot
* William M. Thackeray
* Thomas Hardy
* Charles Dickens
* William Carleton
* Anthony Trollope
* Elizabeth Gaskell
* George Gissing

#### Američki realizam

* William Dean Howells
* Mark Twain

### Hrvatski realizam

* August Šenoa
* Eugen Kumičić
* Ante Kovačić
* Janko Leskovar
* Ksaver Šandor Gjalski
* Vjenceslav Novak
* Silvije Strahimir Kranjčević

### Srpski realizam

* Laza Lazarević
* Stevan Sremac
* Milovan Glišić
* Borisav Stanković
* Svetozar Marković

## iz ostalih kultura

* Josip Jurčič
* Ivan Tavčar
* Janko Kersnik
* Ivan Vazov
* Aleko Konstantinov
* Ioan Slavici
* Duiliu Zamfirescu
* Constantin Negruzzi
* Benito Pérez Galdós
* Eça de Queirós
* Multatuli
* Giovanni Verga
* Theodor Fontane
* Adalbert Stifter
* Gottfried Keller
* Boleslaw Prus
* Mór Jókai
* Jan Neruda
* Martin Kukučín
* Alois Mrštík
* Ivan Nečuj-Levicki
* Aleksandros Papadiamantis
* Meïr Aron Goldschmidt
* August Strindberg
* Alexander Kielland
* Jonas Lie
* Bjørnstjerne Bjørnson

## Literatura

* Aleksandar Flaker, *Stilske formacije*, Zagreb, 1986.
* Roger Garaudy, *O realizmu bez obala*, Zagreb.
* Erich Auerbach, Mimeza, Zagreb. Prvo njemačko izdanje: *Mimesis. Dargestellte Wirklichkeit in der abendländischen Literatur*, A. Francke Verlag, 1946.
* Milivoj Solar, *Povijest svjetske književnosti*, Zagreb.
* Sava Penčić, *Realizam*, Cetinje.
* *O realizmu*, Beograd, 1968. Priredio Sveta Lukić.
# Milan Rešetar

*Milan Rešetar* 1904.
**Milan Rešetar** (Dubrovnik, 1. veljače 1860. - Firenca, 14. siječnja 1942.), filolog, književni povjesničar, numizmatičar.

Završio je studij klasične filologije i slavistike u Beču i Grazu, a radio je kao profesor u Kopru, Zadru i Splitu. Od 1894. godine. postao je profesor i suradnik u *Balkanskoj komisiji Bečke akademije*.

Proučavao je stariju hrvatsku književnost, bavio se dijalektologijom i akcentologijom. Odredio je položaj triju hrvatskih dijalekata. Dopunio je zbirku dubrovačkog novca svoga oca Pavla (4000 primjeraka) i objavio knjigu o dubrovačkoj numizmatici.

Rešetarova se znanstvena aktivnost može podijeliti na nekoliko područja:

* u dijalektologiji, dao je vrijedne, no u nekim vidovima nadiđene prinose povijesnoj dijalektologiji. Rešetar bijaše po političkim uvjerenjima prvo "Srbin-katolik", pa potom jugoslavenski unitarist, te pristaša Miklošič- Karadžićeve etničko-narječne podjele po kojoj bi svi govornici i pisci štokavskoga narječja bili etnički Srbi- bez obzira na vlastitu nacionalnu pripadnost. Po toj je ideologiji samo čakavsko narječje priznavano etnički hrvatskim, dok je kajkavsko proglašavano za slovensko, a štokavsko za srpsko. Unatoč formalnom odricanju od tih zamisli, Rešetar se nikada nije otarasio predrasuda svoje mladosti, te je uporno nastojao dokazati da je Dubrovnik po svom govoru etnički srpski, a ne hrvatski (zastupnici su suprotne teze o prvotnom čakavskom govoru Dubrovnika bili onodobni filolozi poput pravaša Marcela Kušara), te jekavski, a ne ikavski (ikavština se držala praktički isključivo hrvatskom značajkom). Kasnija su dijalektološka istraživanja ustanovila da je Rešetar esencijalno bio u pravu, no promašivši u etničkopovijesnim atribucijama: prvotni govor Dubrovnika jest bio zapadnoštokavski i jekavski (a ne čakavski i ikavski u svom substratu), no to bijaše hrvatska, zapadna štokavština koja se protezala u predturskome razdoblju do crte, otprilike, rijeka Bosna i Neretva, idući nešto istočnije i obuhvaćajući i Dubrovnik). Konačni rad o tom objavljen je u časopisu Dubrovnik 1993., iz pera jezikoslovca Dalibora Brozovića. Glavna su Rešetarova dijalektološka djela o štokavskom i čakavskom narječju
* u montenegristici, Rešetar je dao niz vrijednih prinosa o jeziku Njegoša i Gorskog vijenca
* u ediciji "Stari pisci hrvatski" HAZU (onda JAZU), Rešetar je velikim marom priredio kritička izdanja dubrovačkih pisca poput Držića, Gundulića, Palmotića, te Zadarskoga i Ranjininog lekcionara. Moderne tekstološke obradbe nisu bitno promijenile Rešetarova čitanja starijih auktora. Također, u izdanju Srpske kraljevske akademije, izdao je Dubrovački ćirilski molitvenik iz 1512., te objelodanio tekstove o najstarijem dubrovačkom govoru i prozi, ostavši u granicama miklošičevsko-karadžićevskih zabluda svoje mladosti.
* napisao je, na tragu Maretićeve velike gramatike, gramatike srpskog jezika na njemačkom, ne odmaknuvši se od mladogramatičarskoga jezičnoga modela.

## Djela

* "Čakavština i njene nekadašnje i sadašnje granice",
* "Štokavski dijalekat",
* "Najstariji dubrovački govor".

## Povezano

* Velikosrpska ideologija

## Izvori
# Anders Zorn

| Anders Zorn |
| --- |
| *Autoportret u crvenom*, 1915 |
| Biografske informacije |
| Rođenje | Anders Leonard Zorn (1860-februara-18)18. februara 1860. Mora, Švedska |
| Smrt | 22. augusta 1920. (dob: 60) Stockholm, Švedska |
| Nacionalnost | švedska |
| Profesionalne informacije |
| Obrazovanje | Kraljevska švedska akademija umjetnosti u Stockholmu |
| Opus |
| Polje | slikanje kiparstvo bakropis |

Studio Andersa Zorna u Mori
Zorngården
*Sommarnöje*, 1886. najskuplja švedska slika; prodana za 26 miliona SEK 3. juna 2010.
**Anders Leonard Zorn** (18. februar 1860 – 22. august 1920) bio je švedski likovni umjetnik koji je zajvaljući slikama, kipovima i gravirama postigao međunarodni uspjeh. Čest motiv su mu bili aktovi, portreti, ali i pejzaži, u kojima je impresionizam kombinirao sa naturalizmom. Posljednje decenije života je živio i radio na imanju u Mori poznatom kao Zorngården koje su on i supruga oporukom, zajedno sa svim svojim djelima, ostavili švedskoj državi; danas je ono poznato kao muzej.

## Reference

## Literatura

* Birnbaum, Britta (1985). *Paintings at Nationalmuseum*. (Stockholm: Nationalmuseum) ISBN 91-7100-273-1
* Lidbeck, Sven (2007). *Anders Zorn Etchings – Catalogue Raisonné 2007*. (Stockholm: Zorn Gallery) ISBN 978-91-631-8962-3
* Asplund, Karl. *Anders Zorn: His Life And Work* (edited By Geoffrey Holme The Studio, Ltd. 1921)
* Laurvik, John Nilsen *Anders Zorn* ( F. Keppel. 1913)
* Engstrom, Albert *Anders Zorn* (Stockholm: Albert Bonniers Forlag . 1928) **Swedish Boethius, Gerda *Anders Zorn;: An international Swedish artist, his life and work* (Stockholm: Nordisk Rotogravyr, 1962) **Swedish Hagans, William and Willow *Zorn In America: A Swedish Impressionist of the Gilded Age* (Swedish American Historical Society, 2009) **English**

## Vanjske veze

* Anders Zorn Arhivirano 2009-12-02 na Wayback Machine-u
* Biography
* Zorn Collections
* Zorn Gallery in Stockholm
* Mora, Sweden
* listing of 289 Zorn prints with reference numbers, etc., many with images artistarchive.com Arhivirano 2011-07-07 na Wayback Machine-u
* Zorngården Arhivirano 2009-10-13 na Wayback Machine-u
# J. M. Barrie

| J. M. Barrie |
| --- |
| James Matthew Barrie 1890. |
| Biografske informacije |
| Rođenje | (1860-maja-09)9. maja 1860. Kirriemuir, Škotska |
| Nacionalnost | britansko |
| Supružnik | Mary Ansell (1894–1909) |
| Djeca | skrbnik dječaka Llewelyn Davies |
| Obrazovanje |
| Zanimanje | romanopisac, dramatičar |
| Opus |
| viktorijanska, edvardijanska era |
| Književne vrste | dječja književnost, drama, fantasy |
| Znamenita djela |
| *The Little White Bird* *Peter Pan* |
| Potpis |
|  |
| Web-stranica |
|  |

**Džejms Metju Bari** (engleski: *James Matthew Barrie*) (9. maj 1860. – 19. jun 1937) je škotski romanopisac i dramatičar. Po mnogima, njegovo najpoznatije delo je „Petar Pan“. Deo njegovog života tokom koga je napisao to delo je poslužio kao inspiracija za snimanje filma *„U potrazi za Nedođijom“* (engleski: *Finding Neverland*), u kome ga glumi Džoni Dep.

## Djela

* *The Admirable Crichton*
* *Alice Sit-By-The-Fire*
* *Auld Licht Idylls*
* *Better Dead*
* *Dear Brutus*
* *Echoes of the War*
* *The Little Minister*
* *The Little White Bird; ili Adventures in Kensington Gardens*
* *Margaret Ogilvy*
* *My Lady Nicotine, A Study in Smoke*
* *Peter Pan (drama)*
* *Peter Pan in Kensington Gardens*
* *Peter and Wendy*
* *Sentimental Tommy, The Story of His Boyhood*
* *Stories by English Authors: London* (izabrao Scribners) (as sudionik)
* *Stories by English Authors: Scotland* (izabrao Scribners) (sudionik)
* *Tommy and Grizel*
* *What Every Woman Knows*
* *A Window in Thrums*
* *The Young Visiters ili Mr. Salteena's Plan* (predgovor)
* *Mary Rose (drama)*
# Vittorio Emanuele Orlando

| Vittorio Emanuele Orlando
 |
| --- |
|
Orlando (drugi s lijeva) na pregovorima u Versaillesu

 |
|

---

Premijer Italije
 |
| Mandat 30. listopada, 1917. – 23. lipnja, 1919.
 |
| Prethodnik
 | Paolo Boselli
 |
| Nasljednik
 | Francesco Nitti
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 19. svibnja 1860. Palermo, Italija
 |
| Smrt
 | 1. prosinca 1952. Rim, Italija
 |

**Vittorio Emanuele Orlando** (Palermo, 19. svibnja 1860. - Rim, 1. prosinca 1952.) je bio talijanski diplomat i političar.

Rođen je u Palermu 19. svibnja 1860. Liberal, Orlando je služio na različitim pozicijama u vladama Antonia Salandre i Paola Bosellia. Nakon talijanske vojne katastrofe u Kobaridu (tada *Caporetto*) 30. listopada 1917., koja je dovela do pada Bosellieve vlade, Orlando je postao premijer i na toj poziciji ostao je do kraja rata. Iako je kao premijer bio vođa talijanske delegacije na Pariškoj mirovnoj konferenciji 1919., Orlandovo slabo poznavanje engleskog jezika i slaba politička pozicija u Italiji omogućili su ministru vanjskih poslova, Sidneyu Sonninu, da odigra dominantnu ulogu. Orlando je podnio ostavku 22. lipnja 1919. nakon neuspjeha da se mirovnim ugovorom Rijeka pripoji Italiji. Orlando je također odigrao malu vojnu ulogu u Prvom svjetskom ratu. Vittorio Orlando je umro u Rimu 1. prosinca 1952. u 92. godini života.

* *La riforma elettorale*, 1883
# Eduard Buchner

|  |
| --- |
|  **Eduard Buchner** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | 20. svibnja 1860.  München, Njemačka
 |
| Smrt
 | 13. kolovoza 1917.  Focşani, Rumunjska
 |
| Polje
 | Biokemija
 |
| *Alma mater* | Univerzitet u Münchenu
 |
| Akademski mentor
 | Otto Fischer Adolf von Baeyer
 |
| Poznat po
 | Mannichova reakcija
 |
| Istaknute nagrade
 | Nobelova nagrada za kemiju (1907.)
 |

**Eduard Buchner** (München, 20. svibnja 1860. - Focşani, Rumunjska, 13. kolovoza 1917.), njemački kemičar, dobtnik Nobelove nagrade za kemiju 1907. za istraživanje fermentacije.

Rođen je u Münchenu. Započeo je studirati kemiju u Kemijskom laboratoriju Richarda Erlenmeyera. Oko 1884. započinje zajednički rad na kemiji sa budućim nobelovcem Adolfom von Baeyerom, a na botanici sa von Nägelijem. Oko 1885. radi pod nadzorom svoga brata i tada se pojavio njegov prvi rad o utjecaju kiseonika na fermentaciju. Nakon jednog perioda rada kod Otta Fischera u Erlangenu obranio je 1888. doktorsku tezu u Münchenu. Postaje docent kod Adolfa fon Baeyera. Tu je dobio i pomoć u opremi malug laboratorija za fermentaciju i 1893. započinje sa prvim eksperimentima na fermentaciji, odnosno na sadržaju ćelija kvasca. Međutim savjet laboratorija je bio mišljenja da je to uzaludan posao, jer su dotad ćelije kvasca i njihovo mljevenje bili dugo dobro proučavani. Smatrali su da se tu nema što istraživati. Zbog toga napušta ta istraživanja slijedeće tri godine. Dolazi u Kiel 1893., gdje postaje profesor 1895. Tijekom 1896. radi u Tübingenu, a tijekom ljetnjih praznika obnavlja u Münchenu rad na sadržaju ćelija kvasca. Tu mu je brat bio u upravnom odboru, tako da je dobio sredstva potrebna za istraživanje. Konačno 9. siječnja 1897. objavljuje rad *"O alkoholnoj fermentaciji bez ćelija kvasca"*. Njegovi eksperimenti postaju značajni i od 1898. radi u Berlinu. Radovi na fermentaciji postaju jako bitni za industriju šećera.

Godine 1907. je dobio Nobelovu nagradu za kemiju za istraživanja fermentacije.

Tijekom Prvog svjetskog rata bio je major u bolnici u Rumunjskoj. Ranjen je 3. kolovoza 1917. i umro je od rana devet dana kasnije.
# Frederick Rolfe

**Frederick William Rolfe**, poznatiji pod pseudonimom **Baron Corvo**, a i po tome što se nazivao 'Frederick William Serafino Austin Lewis Mary Rolfe', (22.7. 1860 - 25.10. 1913.), bio je engleski pisac, likovni umjetnik, fotograf i ekscentrik.

## Bibliografija

Rolfeova glavna djela uključuju:

Rolfeov grob u Veneciji, (San Michele).
* *Stories Toto Told Me* (1898)
* *Chronicles of the House of Borgia* (1901)
* *Tarcissus the Boy Martyr of Rome* (1901)
* *Nicholas Crabbe* (1903-4, posthumno izadnje 1958)
* *Hadrian the Seventh* (1904)
* *Don Tarquinio* (1905)
* *Don Renato* (1907-8, tisakono 1909 ali ne izdano, posthumno izdano 1963)
* *Hubert's Arthur* (1909-11, posthumno izdano 1935)
* *The Weird of the Wanderer* (1912)
* *The Desire and Pursuit of the Whole* (1909, izdano 1934)
* *In His Own Image* (posthumno izdano 1926)
* *The bull against the enemy of the Anglican race* (posthumno izdano 1929)

## Literatura

* A. J. A. Symons: *The Quest for Corvo* (1934)
* *Corvo* by Donald Weeks. Michael Joseph, London, 1971.
* *Rolfe, Frederick William* by David Bradshaw in Oxford Dictionary of National Biography (consulted online).
* *Frederick Rolfe: Baron Corvo* by Miriam Benkovitz. Putnam's, New York, 1977. SBN: 399-12009-2

See also:

* *Sexual Heretics; Male Homosexuality in English literature from 1850-1900 - an anthology*. Brian Reade (ed.). London, Routledge, Keegan and Paul, 1970.
* *Love In Earnest; some notes on the lives and writings of English Uranian poets from 1889 to 1930*. Timothy D'Arch Smith. Routlege, Keegan and Paul. London, 1970.
* John Julius Norwich, *Paradise of Cities: Venice and its Nineteenth Century Visitors*, Penguin, 2004.
* Michael Matthew Kaylor, *Secreted Desires: The Major Uranians: Hopkins, Pater and Wilde* (2006) Arhivirano 2023-06-04 na Wayback Machine-u,
* *The Translation of Father Torturo* by Brendan Connell. Prime Books, 2005. Dedicated to Rolfe, this book is a clear homage to Hadrian the Seventh.
* The Unspeakable Skipton; Pamela Hansford Johnson , Macmillan-1959; Penguin Books (No.1529) 1961 .
# William Kennedy Dickson

| William Kennedy Dickson |
| --- |
|  |
| Rođenje | William Kennedy Laurie Dickson (1860-augusta-03)3. augusta 1860. Le Minihic-sur-Rance, Bretanja, Francuska  |
| Smrt | 28. septembra 1935. (dob: 75) Twickenham, Middlesex, Engleska |
| Zanimanje | izumitelj, filmski režiser, producent, direktor fotografije i glumac |

**William Kennedy Laurie Dickson** (3. august 1860 – 28. septembar 1935) bio je škotski pronalazač, koji je radeći za Thomasa Edisona, proizveo prvu praktičnu filmsku kameru (nakon Louis Le Princea), odnosno ustanovio standard od 35 mm za filmsku vrpcu. Bio je i jedan od osnivača American Mutoscope and Biograph Company, jednog od ranih američkih filmskih studija.

## Povezano

* *The Dickson Experimental Sound Film*

## Vanjske veze

* William Kennedy Dickson na Who's Who of Victorian Cinema
* Biography of Dickson Arhivirano 2006-02-22 na Wayback Machine-u
* Adventures in motion pictures The Scotsman newspaper
* Click here to view film
* William Kennedy Dickson na sajtu IMDb
* Two cats in a boxing match Arhivirano 2012-07-16 na Wayback Machine-u
# 10. augusta

Dani - Godine

prethodni dan - sledeći dan

---

|  |
| --- |
| Šablon:Calendar/Sun1stMonthStartpon.
 |
| Šablon:Calendar/Sun1stMonthStartsub.
 |
| Šablon:Calendar/Sun1stMonthStartut.
 |

**10. kolovoz/august/avgust** (**10. 8.**) je 222. dan u godini po gregorijanskom kalendaru (223. u prestupnoj godini) Do kraja godine ima još 143 dana.

## Događaji

* 1821. – Misuri je priznat kao 24. američka država.

## Rođenja

* 1810. – Camillo Benso, Count of Cavour, italijanski državnik i prvi minstar predsednik ujedinjene Italije (u. 1861.).
* 1848. – Peter Salcher, austrijski fizičar (u. 1928.).
* 1852. – Matko Laginja, hrvatski pravnik i političar (u. 1930.).
* 1877. – Dragutin Dimitrijević Apis, generalštabni pukovnik vojske Kraljevine Srbije. (u.1917).
* 1920. – Red Holzman, američki profesionalni košarkaški trener i igrač (u. 1998.).
* 1946. – Rifet Bahtijaragić, bosanskohercegovački književnik.
* 1953. – Mark Doty, američki pesnik.
* 1960. – Antonio Banderas, španski glumac.
* 1963. – Andrew Sullivan, engleski politički komentator i pisac.
* 1968. – Dejan Čurović, bivši jugoslovenski nogometaš.
* 1971. – Roy Keane, irski nogometni reprezentativac i trener.
* 1971. – Fábio Assunção, brazilski glumac.
* 1973. – Javier Zanetti, argentinski nogometni reprezentativac.
* 1976. – Jon Robert Holden (J.R. Holden), umirovljeni američko-ruski košarkaš.
* 1984. – Dontaye Draper, hrvatski košarkaš, američkog porijekla.

.

## Smrti

* 1915. – Henry Moseley, engleski fizičar. (r.1887).
* 1981. – Dušan "Duško" Popov, dvostruki je obavještajni agent tijekom Drugoga svjetskog rata (r. 1912.).
* 1982. – Anderson Bigode Herzer, brazilski pisac.
* 1988. – Arnulfo Arias, bivši predsednik Paname.(r.1901).

.

## Praznici i dani sećanja

.

---

*Vidi takođe*: Godišnji kalendar - Dnevni kalendar
# Annie Oakley

*Za ostale upotrebe, pogledajte Annie Oakley (razvrstavanje).*

| Annie Oakley |
| --- |
|  |
| Rođenje | Phoebe Ann Moses (1860-augusta-13)13. augusta 1860. North Star, Ohio, SAD  |
| Smrt | 3. novembra 1926. (dob: 66) Greenville, Ohio, Ohio, SAD |
| Poznat/a po | streljačkim vještinama |
| Suprug/a | Frank E. Butler (1850–1926) (1882﻿–﻿**Greška izraza: Neočekivani < operator**) |
| Roditelji | Susan Wise (Moses) (1830–1908), Jacob Moses (1799–1866) |
| **Potpis** |

**Annie Oakley** (rođena kao **Phoebe Ann Moses**; 13. august 1860 - 3. novembar 1926) bila je američka strijelkinja i zabavljačica, koja se proslavila svojom preciznošću u gađanju puškom kao i nastupom u cirkusu Buffalo Billa.

## Vanjske veze

* Annie Oakley Arhivirano 2008-02-22 na Wayback Machine-u - Biography by Dorchester County Public Library, Cambridge, MD
* „Tall Tales”. Web.archive.org. Arhivirano iz originala na datum 2002-10-15. Pristupljeno 15. X 2009. \*
* Garst Museum, home of the Annie Oakley Center, Greenville, OH Arhivirano 2007-10-20 na Wayback Machine-u
* Annie Oakley Center Foundation frequently asked questions about Annie Oakley Arhivirano 2012-03-06 na Wayback Machine-u
* Annie Oakley Foundation's current web site "Mosey" research page Arhivirano 2008-03-25 na Wayback Machine-u
* Annie Oakley Festival in Greenville, Ohio
* Annie Oakley Research links Arhivirano 2010-01-04 na Wayback Machine-u – Virtual Museum of History
* Annie Oakley biography (Women in History) Arhivirano 2010-03-27 na Wayback Machine-u
* American Experience | Annie Oakley | People & Events | PBS Arhivirano 2009-08-30 na Wayback Machine-u
* *"Little Miss Sure Shot" – The Saga of Annie Oakley* Arhivirano 2012-03-05 na Wayback Machine-u
* Annie Oakley at the Buffalo Bill Historical Center, Cody, Wyoming Arhivirano 2008-12-16 na Wayback Machine-u
* Scanned 1898 letter from Anne Oakley to President McKinley advocating the use of women in military combat (from the National Archives and Records Administration).

Original name: Phoebe Ann Mosey}}

* Animated GIF files of Annie Oakley performing
# Paul Gottlieb Nipkow

|  |
| --- |
| **Paul Gottlieb Nipkow** |
|  |
|  |
| Rođenje
 | (1860-augusta-22)22. augusta 1860. Lauenburg, then Prussia, today Poland
 |
| Smrt
 | 24. augusta 1940. (dob: 80) Berlin
 |
| Polje
 | televizija
 |
| Poznat po
 | Nipkowljev disk
 |

**Paul Julius Gottlieb Nipkow** (22. august 1860 – 24. august 1940) bio je njemački inženjer i pronalazač, najpoznatiji po pronalasku Nipkowljevog diska, uređaja za skeniranje slika koji je kasnije omogućio razvoj prvih (mehaničkih) televizijskih sistema.

Nipkow je uređaj patentirao, ali ga nije izradio, te je patent istekao 1899. godine. Sam Nipkow se do kraja života nije bavio televizijom. Njegov uređaj je godine 1925. uspješno iskoristio John Logie Baird. Godine 1935. je, međutim, Nipkowu odana počast kada je prva njemačka javna TV-stanica dobila ime po njemu kao Fernsehsender Paul Nipkow.

## Vanjske veze

Nipkov disk
* The Television System of Paul Nipkow
* "Will "camera-boxes" help catch Whitechapel Ripper?" A fictional piece about the use of Nipkow Disks in 1888 London, at Skeptic Friends Network.
# Stevan Marković

**Stevan Marković** (ćir.: Стеван Марковић; Beograd, 10. svibnja, 1937. Beograd, – Pariz, 1. listopada, 1968.), bio je tjelohranitelj filmskog glumca Alaina Delona. Pronađen je mrtav 1968. godine.

## Mladost

U ranim 1950-im, Stevan Marković i njegov prijatelj Miloš Milošević bili su uključeni u ulične tuče u Beogradu. Sreli su Alaina Delona 1962. godine, koji je u to vrijeme bio vrlo mlad filmski glumac na snimanju filma *Marco Polo* u Beogradu. Delon je prvo uposlio Miloša Miloševića a kasnije i Stevana Markovića kao tjelohranitelje. Bio je i dobar prijatelj srpskog gangstera Nikole Milinkovića.

## Ubojstvo

U selu Yvelines, nedaleko Pariza, je na otpadu 1. listopada 1968. godine, pronađeno mrtvo tijelo Stevana Markovića. Alain Delon je bio meta istrage, ali nikada nije optužen za ubojstvo. Jedna od činjenica koja je upućivala u tom pravcu, bilo je pismo koje je Stevan Marković poslao svom bratu Aleksandru u Trst u kojem je napisao: "Ako budem ubijen, za to su 100% odgovorni Alain Delon i njegov kum Francois Marcantoni."

Njegova smrt je prouzročila politički skandal, aferu Marković, u koju je bio uključen i francuski predsjednik Georges Pompidou.

## Reference

## Vanjske veze

* Politički skandal - Afera Marković (`fr`)
# Blažo Bošković

**Blažo Bošković** (1860 Orja Luka- 8. oktobar 1912 Dečići) je bio vojskovoća i sudija. Rođen je u brdskom plemenu Bjelopavlići.

Učestvovao je kao dobrovoljac u crnogorsko-turskom ratu 1876-1878 god. Bio je jedan od istaknutijih boraca u bici na Vučjem dolu 1876. Po završetku rata imenovan je za potporučnika, a potom je kao ordonans oficira i komandir knjaževe garde boravio na Cetinju. Unapređen je u čin perjaničkog komandira, a kasnije je imenovan za komandanta Bjelopavlićke brigade ukazom knjaza Nikole. 1911. god. postao je komandant Druge divizije crnogorske vojske. Ratni savjet ga je 1912. god. imenovao za komandanta Zetskog odreda, ali je knjaz Nikola poništio ovu odluku i na to mjesto postavio svog sina. Poginio je pod nedovoljno razjašnjenim okolnostima, prvih dana po objavi rata Turskoj n frontu prema Skadru.

Tokom svog života obavljao je i druge dužnosti kao što su: upravitelj Nikšićke oblasti, prvi sudija Velikog vojnog suda, član Ratnog savjeta i imenovani poslanik u Skupštini Crne Gore u dva saziva. Opjevan je u narodnim pjesmama.

Njegov otac je bio senator Bajo Bošković.

## Povezano

* Boškovići iz Orje Luke

## Literatura

1. Srpska porodična enciklopedija, Narodna knjiga, 2006