# Daniel Day-Lewis

| Daniel Day-Lewis
 |
| --- |
|  Day-Lewis na dodjeli nagrada BAFTA 2008. |
| Rođen/a
 | Daniel Michael Blake Day-Lewis 29. aprila 1957.  (1957-04-29) London
 |
| Period aktivnosti
 | 1971 -
 |
| Suprug/a/e/zi | Rebecca Miller (1996-)
 |
| Domaći partner/ka/i/ke) | Isabelle Adjani (1989-1994)
 |
|

| Osvojene nagrade
 |
| --- |
| Oscar
 |
| **Najbolji glumac** 1989 *My Left Foot* 2007 *There Will Be Blood* |
| Nagrade BAFTA
 |
| **Najbolji glavni glumac** 1989 *My Left Foot* 2002 *Gangs of New York* 2007 *There Will Be Blood* |
| Zlatni globus
 |
| **Najbolji glumac u dramskom filmu** 2007 *There Will Be Blood* |
| Irske filmske i televizijske nagrade
 |
| **Najbolji međunarodni glumac** 2007 *There Will Be Blood* |
| Nagrade Screen Actors Guild
 |
| **Najbolji filmski glumac** 2002 *Gangs of New York* 2007 *There Will Be Blood* |
| Ostale nagrade
 |
| **Nagrada KCFCC za najboljeg glumca** 2002 *Gangs of New York* 2007 *There Will Be Blood* **Nagrada NBR za najboljeg sporednog glumca** 1986 *My Beautiful Laundrette* 1986 *A Room with a View* **Nagrada NYFCC za najboljeg glumca** 1989 *My Left Foot* 2002 *Gangs of New York* 2007 *There Will Be Blood* **Nagrada NYFCC za najboljeg sporednog glumca** 1986 *My Beautiful Laundrette*  1986 *A Room with a View* **Nagrada LAFCA za najboljeg glumca** 1989 *My Left Foot* 2002 *Gangs of New York* 2007 *There Will Be Blood* **Nagrada LVFCS za najboljeg glumca** 2002 Gangs of New York 2007 *There Will Be Blood* **Nagrada NSFC za najboljeg glumca** 1989 *My Left Foot* 2007 *There Will Be Blood* **Nagrada LFCC za najboljeg glumca** 1989 *My Left Foot* 2002 *Gangs of New York* 2007 *There Will Be Blood* |

 |

**Daniel Michael Blake Day-Lewis** (rođen 29. travnja 1957.), britanski glumac. Rođen u Londonu, 1993. je postao irski državljanin.

Nakon studija u kazališnoj školi Bristol Old Vic, Day-Lewis je nastupio u brojnim predstavama i filmovima koji su mu donijeli dva Oscara, dvije BAFTA nagrade i jedan Zlatni globus. U sredini svoje karijere je postao poznat kao jedan od najizbirljivijih glumaca u filmskoj industriji, nastupivši tako u samo četiri filma zadnjih deset godina. Postao je poznat i po konstantnoj posvećenosti svojim ulogama i istraživanjima u pripremi istih.

## Rani život

Day-Lewis je sin pokojnog britanskog pjesnika Cecila Day-Lewisa. Njegova majka, koja dolazi iz židovske obiteli, je glumica Jill Balcon, kćer sir Michaela Balcona, bivšeg čelnika filmskog studija Ealing. Dvije godine nakon njegova rođenja u Londonu, obitelj Day-Lewis se preselila u Croom's Hill, Greenwich gdje je Daniel i odrastao zajedno sa svojom starijom sestrom, Tamasin Day-Lewis, koja je kasnije postala glasovita redateljica dokumentaraca. Cecil Day-Lewis je po sinovu rođenju već imao 53 godine i činilo se da se slabo interesira za svoju djecu. Nakon čestih zdravstvenih problema, umro je kad je Danielu bilo 15 godina. Daniel se osjećao emocionalno nesiguran te žalio što nije bio bliži s ocem.

Živeći u Greenwichu, Day-Lewis se prirodno okružio siromašnim klincima iz Južnog Londona, a kako je smatran "otmjenim" Židovom, često je bio predmet školskog zlostavljanja. Vrlo brzo je svladao lokalni naglasak i manirizme - za koje vjeruje da su mu bile prve uloge koje je odigrao.

1968., smatrajući ga "predivljim", roditelji su ga poslali u internat Sevenoaks u Kent. Iako je osjećao odvratnost prema školi, tu se upoznao sa svoja dva najpoznatija zanimanja, drvenarijom i glumom. Debitirao je u *Cry, The Beloved Country* noseći tešku šminku u ulozi malog crnca. Dok je njegov prijezir prema školi rastao, u 14. godini je ostvario svoj filmski debi u filmu, *Nedjelja, prokleta nedjelja* u kojem je igrao vandala u manjoj ulozi. To iskustvo opisao je "božanstvenim", zato što je dobio 2 funte da uništi skupocjeni auto parkiran ispred lokalne crkve. Nakon dvije godine u Sevenoaksu, Daniel se preselio u Bedales School u Petersfield.

Napustivši Bedales 1975., njegovo neposlušno ponašanje je splasnulo jer je morao odlučiti o izboru karijere. Iako se isticao na pozornici u Nacionalnom kazalištu mladih, odlučio je postati stolar i prijavio se za petgodišnje šegrtovanje. Međutim, odbijen je zbog neiskustva. Tada se prijavio na Bristol Old Vic Theatre School, koju je pohađao tri godine, na kraju i sam nastupavši u njoj.

## Karijera

### 1980-te

Jedanaest godina nakon svojeg filmskog debija, Day-Lewis je nastavio svoju filmsku karijeru malom ulogom u  *Gandhiju* (1982. ) kao Colin, ulični nasilnik koji zlostavlja glavnog junaka, samo kako bi ga odmah kaznila njegova nervozna majka. 1984. se pojavio u sporednoj ulozi u  *Bountyju* kao konfliktni, ali odani prvi časnik, nakon čega se pridružio Kraljevskoj šekspirijanskoj družini, glumeći Romea u *Romeu i Juliji*.

Nakon toga je glumio "Grofa" u kazališnoj produkciji *Drakule* gdje se pojavio s plavom kosom. Poslije je pustio kosu kako bi dočarao "punk izgled" kad je glumio polovicu homoseksualnog bi-rasnog para u *My Beautiful Laundrette*. Day-Lewis još je više pažnje privukao potpuno drugačijom ulogom u  *Sobi s pogledom* (1986.), u kojoj je glumio jalovog i imućnog zaručnika glavne junakinje (koju glumi Helena Bonham Carter).

1987. je nastupio u glavnoj ulozi u  *Nepodnošljivoj lakoći postojanja* Philipa Kaufmana, s Lenom Olin i Juliette Binoche, kao češki liječnik čiji se hiperaktivni i čisto fizički seksualni život uruši nakon što dopusti sebi da se emocionalno poveže sa ženom. Tijekom osmomjesečnog snimanja je naučio češki.

Day-Lewisova vlastita verzija "metodične glume" došla je do punog izražaja 1989. s ulogom Christyja Browna u filmu Jima Sheridana, *Moje lijevo stopalo*, za koju je dobio brojne nagrade, uključujući Oscar za najboljeg glavnog glumca. Tijekom snimanja je pokazao izuzetnu ekscentričnost jer nije želio promijeniti svoj lik.

Glumeći paraliziranog junaka na filmu, Day-Lewisa su i na setu morali voziti u kolicima, a članovi ekipe su često prigovarali što ga moraju nositi, samo da bi se mogao uživiti u sve aspekte života Christyja Browna. Tijekom snimanja je slomio dva rebra jer je kroz nekoliko tjedana poprimio pogrbljenu poziciju u kolicima.

Vratio se na kazališne daske kako bi radio s Richardom Eyreom, kao *Hamlet* u Nacionalnom kazalištu, ali se srušio usred scene u kojoj se duh Hamletova oca prvi put ukazuje sinu. Počeo je nekontrolirano jecati i odbio otići iza pozornice; njegov zamjenik Jeremy Northam završio je ono malo što je ostalo od produkcije. Proširila se glasina da se srušio zato što je vidio duha vlastitog oca, iako je službeno priopćeno da se to dogodilo zbog iscrpljenosti. U talk-showu *Parkinson* na ITV-u je potvrdio da je ova glasina bila točna. Otada se nije pojavljivao u kazalištu.

### 1990-te

1992., tri godine nakon osvojenog Oscara, objavljen je  *Posljednji Mohikanac*. Dobro je poznata postala priča o njegovu istraživanju za ovaj film; navodno se podvrgnuo rigoroznom treningu i naučio živjeti u zemlji i šumi gdje je njegov lik živio, kampirao i lovio. Čak je cijelo vrijeme nosio puški Kentucky kako bi se uživio u lik i naučio oderati kožu životinjama.

Iako mu je film vratio staru slavu, Day-Lewis je volio manje "holivudske" filmove kao što je *Doba nevinosti* s Michelle Pfeiffer redatelja Martina Scorsesea. Poslije toga je započeo novu suradnju s Jimom Sheridanom na filmu *U ime oca*, u kojem je glumio Gerryja Conlona, jednog od četvorice ljudi koji su pogrešno osuđeni za bombaški napad koji je izvela IRA. Za ulogu je dosta smršavio, zadržao svoj sjeverno-irski naglasak na i izvan seta tijekom cijelog snimanja, a dosta vremena je provodio u zatvorskoj ćeliji. Čak je inzistirao da ga članovi ekipe poliju hladnom vodom i verbalno vrijeđaju. Film mu je donio drugu nominaciju za Oscara, treću nominaciju za BAFTA-u i drugu za Zlatni globus.

1996. je nastupio u filmskoj verziji  *Vještica iz Salema* temeljenoj na komadu Arthura Millera, s Winonom Ryder. Slijedio je  *Boksač* Jima Sheridana, u kojem je glumio bivšeg boksača i člana IRA-e nedavno puštenog iz zatvora. Kako bi se pripremio, trenirao je šest mjeseci s bivšim svjetskim prvakom Barryjem McGuiganom.

Nakon *Boksača*, Day-Lewis se povukao iz glume i otišao u "polu-mirovinu" i vratio se svojoj staroj strasti - drvenariji. Preselio se u Firencu, u Italiju, gdje ga je zaintrigirao postolarski zanat, pa je neko vrijeme radio kao šegrt.

### 2000-te

Nakon tri godine stanke, Day-Lewisa su glumi vratili Martin Scorsese (s kojim je radio na *Doba nvinosti*) i Harvey Weinstein kako bi glumio (s Leonardom DiCapriom) vođu bande, "Billa Mesara" (koji, ironično, iz dna duše mrzi Irsku i Irce), u  *Bandama New Yorka*. Dugi proces pripreme započeo je šegrtovanjem u mesnici. Posvećenost ulozi umalo mu je ugrozila život kad mu je tijekom snimanja dijagnozirana upala pluća. Odbio je nositi topliji kaput ili liječiti se jer se to nije poklapalo s tim periodom. Međutim, nagovorili su ga da potraži liječničku pomoć. Osim toga, između snimanja je često slušao Eminemove pjesme kako bi se uživio u samodopadljivi lik koji je glumio. Njegova izvedba u *Bandama New Yorka* donijela mu je treću nominaciju za Oscara, a osvojio je BAFTA nagradu za najboljeg glumca. U to vrijeme se zakleo da će mu to biti posljednji film.

Međutim, to nije bio slučaj. Kad mu je supruga, redateljica Rebecca Miller, ponudila glavnu ulogu u svojem filmu *Priča o Jacku i Rose*, u kojem je glumio umirućeg čovjeka koji žali nad svojim životom i nad tim kako je odgojio svoju kćer tinejdžericu. Tijekom snimanja se dgovorio da živi odvojeno od žene kako bi postigao 'izolaciju' potrebnu da se usredotoči na stvarnost svog lika. Film je zaradio podijeljene kritike, dok je Day-Lewis za svoju izvedbu pobrao samo pohvale.

2007. se pojavio u ekranizaciji romana *Nafta!* Uptona Sinclaira, nazvanoj *Bit će krvi* redatelja Paula Thomasa Andersona. Day-Lewis je za ulogu osvojio Oscara za najboljeg glumca, BAFTA-u za najboljeg glumca, Zlatni globus za najboljeg glumca u drami, nagradu Ceha filmskih glumaca (koju je posvetio umrlom glumcu Heathu Ledgeru), te nagradu kritičara.

## Privatni život

Day-Lewis rijetko govori o svom privatnom životu. Bio je u vezi s francuskom glumicom Isabelle Adjani. Veza je trajala šest mjeseci, a završila je kad je Adjani Day-Lewisu, navodno faksom, objavila da je trudna. Gabriel-Kane Day Lewis rođen je 1995. u New Yorku, mjesecima poslije nakon što je veza između dvoje glumaca završila.

1996., dok je radio na filmskoj verziji kazališnog komada *Vještice iz Salema*, posjetio je dom dramatičara Arthura Millera gdje je upoznao piščevu kćer, Rebeccu Miller. Zaljubili su se i vjenčali prije objavljivanja filma. Par ima dva sina, Ronana (rođenog 14. lipnja 1998.), i Cashela (rođenog u svibnju 2002.).

## Nagrade i nominacije

### Oscari

**Najbolji glumac **Osvojio: *Moje lijevo stopalo* (1989.) Nominiran: *U ime oca* (1993.)
* Nominiran: *Bande New Yorka* (2002.)
* **Osvojio: *Bit će krvi* (2007.) 'Osvojio:* Linkoln *(2012.)

### BAFTA nagrade

**Najbolji glavni glumac **Osvojio: *Moje lijevo stopalo* (1989.) Nominiran: *Posljednji Mohikanac* (1992.)
* Nominiran: *U ime oca* (1993.)
* **Osvojio: *Bande New Yorka* (2002.) **Osvojio: *Bit će krvi* (2007.)**

### Zlatni globusi

**Najbolji glumac u drami Nominiran: *Moje lijevo stopalo* (1989.)
* Nominiran: *U ime oca* (1993.)
* Nominiran:  *Boksač* (1997.)
* Nominiran: *Bande New Yorka* (2002.)
* **Osvojio: *Bit će krvi* (2007.)**

## Filmografija

| Godina | Naslov | Uloga | Bilješke
 |
| --- | --- | --- | --- |
| 1971. | *Nedjelja, prokleta nedjelja* | Mladi vandal | nepotpisan
 |
| 1982. | *How Many Miles to Babylon?* | Alex |  |
| *Frost in May (TV)* | Archie Hughes-Forret |  |
| *Gandhi* | Colin |  |
| 1984. |  *Bounty* | John Fryer |  |
| 1985. | *My Brother Jonathon (TV)* | Jonathan Dakers |  |
| *Moja lijepa praonica* | Johnny |  |
| *Soba s pogledom* | Cecil Vyse |  |
| 1988. | *Nepodnošljiva lakoća postojanja* | Tomas |  |
| *Stars and Bars* | Henderson Dores |  |
| 1989. | *Eversmile, New Jersey* | Dr. Fergus O'Connell |  |
| *Moje lijevo stopalo* | Christy Brown | Oscar za najboljeg glavnog glumca BAFTA za najboljeg glumca Nominacija za Zlatni globus za najboljeg glumca u drami
 |
| 1992. | *Posljednji Mohikanac* | Oko sokolovo (Nathaniel Poe) | Nominacija za BAFTA-u: Najbolji glumac
 |
| 1993. | *Doba nevinosti* | Newland Archer |  |
| *U ime oca* | Gerry Conlon | Nominacija za Oscar: Najbolji glumac Nominacija za BAFTA-u: Najbolji glumac Nominacija za Zlatni globus za najboljeg glumca u drami
 |
| 1996. | *Vještice iz Salema* | John Proctor |  |
| 1997. | *Boksač* | Danny Flynn | Nominacija za Zlatni globus za najboljeg glumca u drami
 |
| 2002. | *Bande New Yorka* | Bill "The Butcher" Cutting | Nominacija za Oscar: Najbolji glumac BAFTA nagrada za glumca Nominacija za Zlatni globus za najboljeg glumca u drami
 |
| 2005. | *Priča o Jacku i Rose* | Jack Slavin |  |
| 2007. | *Bit će krvi* | Daniel Plainview | Oscar za najboljeg glavnog glumca Zlatni globus za najboljeg glumca u drami BAFTA za najboljeg glumca
 |

## Vanjske veze

* Daniel Day-Lewis na sajtu IMDb
* Biografija Arhivirano 2008-04-10 na Wayback Machine-u
* DD-L: A Celebration of Daniel Day-Lewis (Fan-stranica)
* [1] Intervju u New York Timesu.