# Epeli Nailatikau

| Epeli Nailatikau
 |
| --- |
|  |
|

---

4. predsjednik Fidžija\*
 |
| Mandat 30. srpnja 2009. – 12. studenog 2015.
 |
| Premijer(i)
 | Frank Bainimarama
 |
| Prethodnik
 | Josefa Iloilo
 |
| Nasljednik
 | Jioji Konrote
 |
|

---

2. predsjednik Parlamenta Fidžija
 |
| Mandat 11. veljače 2019. – 24. prosinca 2022.
 |
| Premijer
 | Frank Bainimarama
 |
| Prethodnik
 | Jiko Luveni
 |
| Nasljednik
 | Naiqama Lalabalavu
 |
|

---

 |
| Rođenje
 | 5. srpnja 1941.  Suva, Fidži
 |
| Smrt
 | 26. ožujka 2026. (dob: 84)  Suva, Fidži
 |
| Politička stranka
 | nezavisni
 |
| Supružnik
 | Koila Nailatikau
 |
| \* Nailatikau je od 30. srpnja do 5. studenog 2009. godine bio vršitelj dužnosti predsjednika.
 |

Brigadni general ratu **Epeli Nailatikau**, CF, LVO, OBE, MSD, KStJ (Suva, 5. srpnja 1941. – 26. ožujka 2026.) bio je fidžijski plemenski čelnik (ratu), vojni časnik i političar, najpoznatiji jer je od 2009. do 2015. godine bio predsjednik Fidžija. Od veljače 2019. godine, Nailatikau obnaša dužnost Predsjednika Parlamenta.

U mladosti se odlučio za vojnu karijetu te je aktivno služio sve do 1987. godine, došavši do čina brigadnog generala te funkcije komandanta Kraljevskih oružanih snaga Fidžija. Tokom 1987. godine, dok je bio u posjeti Australiji, smijenjen je s pozicije komandanta usred pučeva koji su te godine pogodili zemlju. Nakon prisilnog umirovljenja, posvetio se diplomatskoj karijeri, isprva kao visoki predstavnik pri Ujedinjenom Kraljevstvu, a onda i kao ambasador u Danskoj, Egiptu, Njemačkoj, Izraelu i Vatikanu. Kasnije je bio predstavnik pri Forumu Pacifičkih otoka, a od 1999. godine i stalni tajnik za vanjske poslove i trgovinu.

Iako mu se oštro protivio, Nailatikau je bio prvi predloženi kandidat za premijera nakon vojnog udara 2000. godine, ali je odbio nominaciju u korist Laisenije Qarasea, koji je ubrzo postao premijer; Nailatikau je postao ministar fidžijskih (unutarnjih) poslova u privremenoj vladi. Nakon ponovne uspostave demokracije, Nailatikau je 2001. godine izabran za predsjednika Predstavničkog doma, tadašnjeg donjeg doma Parlamenta, gdje je ostao sve do 2006. godine i novog vojnog udara.

Nakon novog puča, Nailatikau je postao ministar vanjskih poslova i trgovine u privremenoj vojnoj vladi Franka Bainimarame. Predsjednik Josefa Iloilo kandidirao ga je za potpredsjednika 2007. godine, ali je to odbijeno, samo da bi nakon nove ustavne krize 2009. godine postao Iloilov zamjenik. U rujnu 2007. godine, na tjedan dana je mijenjao premijera Bainimaramu na toj funkciji, dok je ovaj bio na službenom putu u New Yorku.

Dana 30. srpnja 2009. godine postao je vršitelj dužnosti predsjednika Fidžija, nakon što se Josefa Iloilo umirovio. Iako je novog predsjednika trebalo izabrati Veliko vijeće poglavica, premijer Bainimarama je iskoristio krizu vlasti te je, kao *de facto* čelnik Fidžija, objavio kako će njegova vlada imenovati novog predsjednika. Novi predsjednik tako je postao Nailatikau, koji je 5. studenog 2009. godine formalno prisegnuo na dužnost. Nakon šest godina na čelu Fidžija, 2015. godine naslijedio ga je Jioji Konrote. Nastavio se baviti politikom te je 11. veljače 2019. godine postao predsjednik Parlamenta.

Od 1981. godine je u braku s Koilom Maru, drugom kćerkom bivšeg predsjednika Kamisesea Mare te, također, političarkom. Imaju dvoje djece, sina Kamisesea Vunu i kćerku Litiju Cakobau.