Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Ingen Ryūki

| Ingen Ryūki |
| --- |
| Portrett fra 1671 |
| Født | 7. des. 1592 Fuqing |
| Død | 19. mai 1673   (80 år) Manpuku-ji Temple |
| Beskjeftigelse | Kunstmaler, kalligraf, lyriker, bhikkhu, munk  |
| Embete | * Abbed (1637–)
* abbed (1646–)
* munk (1620–)
 |
| Nasjonalitet | Ming-dynastiet Qing-dynastiet |
|

---

Ingen Ryūki på Commons |

**Ingen Ryūki** (kinesisk: 隱元隆琦, pinyin: *Yǐnyuán Lóngqí*, japansk: 隠元隆琦, født 7. desember 1592, død 21. mai 1673) var en kinesisk dikter, kalligraf og Zen-buddhistisk lærer innenfor Linjiskolen (i Japan kalt Rinzai). Han er mest kjent for å ha grunnlagt skolen Ōbaku innenfor japansk zen-buddhisme i 1661.

## Litteratur

* Nussbaum, Louis-Frédéric and Käthe Roth. (2005). *Japan Encyclopedia.* Cambridge: Harvard University Press. ISBN 978-0-674-01753-5; OCLC 48943301
* Titsingh, Isaac. (1834). *Annales des empereurs du Japon.* Paris: Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland. OCLC 251800045; see also  *Imprimerie Royale de France,* OCLC 311322353

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Puyang (Henan)

**Puyang** (kinesisk: 濮阳; pinyin: *Púyáng*) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Henan i det sentrale Kina. Befolkningen innen grensene anslås (2004) til 3 585 600, hvordan 561.000 i administrasjonsbyen.[*trenger referanse*]

Støstedelen av området tilhørte tidligere Hebei-provinsen.

## Administrative enheter

Puyang består av ett bydistrikt og fem fylker:

* Bydistriktet Hualong (华龙区)
* Fylket Puyang (濮阳县)
* Fylket Qingfeng (清丰县)
* Fylket Nanle (南乐县)
* Fylket Fan (范县)
* Fylket Taiqian (台前县)

## Samferdsel

Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.

## Referanser
# Rollefigur

En **rollefigur**, også kalt **rolleskikkelse**, **rolleperson**, eller bare **rolle**, **figur** eller **person**, er den personen som en skuespiller spiller i et skuespill, en spillefilm eller TV-serie. Betegnelsen brukes også om andre fiktive, det vil si oppdiktede, personer som blir omtalt eller framstilt i fortellinger, bøker, videospill og liknende. I rollespill brukes gjerne betegnelsen rollefigur om de figurene som hver deltaker spiller eller representerer[*trenger referanse*]. Ordet karakter i denne betydningen er opprinnelig engelsk, men brukes også på norsk.

Det er en mengde kjente rolleskikkelser fra berømte teaterstykker, så vel som personer og figurer fra eventyr, historier og moderne populærkultur.

## Rollefigurer i rollespill

Utdypende artikkel: Spillerfigur

I verbale rollespill er informasjonen om rollefiguren som oftest beskrevet på et ark som spilleren har foran seg under spillets gang. Rollefigurens egenskaper er beskrevet på arkene. Hvordan denne beskrivelsen er foretatt, er ulikt fra spill til spill. Ofte er rollefigurens utseende, personlighetstrekk og tidligere historie beskrevet i korte trekk med tekst. Rollefigurens evner (for eksempel styrke og visdom) og ferdigheter (for eksempel riding og klatring) er gjerne skrevet med tall. En *rollefigur* som er sterk, har et høyere tallnivå på styrke enn en rollefigur som er svak. Disse tallverdiene blir i de fleste rollespill brukt sammen med terninger for å avgjøre hvor godt rollefiguren lykkes i det den prøver på. For eksempel kan spillerne trille en terning og legge til styrke når de skal se hvem som gjør det best i en styrkeprøve.

### Teoretiske og praktiske tilnærminger til rollen

I en del nyere rollespill, så som Dogs in the Vineyard, blir rollefiguren ikke sett på som en representasjon av rollens evner, men som en samling med ressurser *spilleren* har tilgjengelig for å påvirke fortellingen.

Ifølge Big Model-teorien vil spillere ha forskjellige tilnærmelser til spillet som vil påvirke hvordan de opplever og bruker rollen. Spillerne kan for eksempel velge å behandle rollen som en taktisk brikke i et spill, som et fokus for å leve seg inn i en fiktiv verden, eller som et verktøy for å skape en dramatisk fortelling.

## Se også

* Karakter
* Rolle
* Hovedrolle
* Birolle
* Antagonist
* Protagonist
* Avatar
* Oppdiktede rollefigurer og personer omtalt på norsk wikipedia

## Referanser

## Eksterne lenker

* Digital bokkopi av *Hvem er hvem i litteraturen : litterære skikkelser fra A til Å* (1997)
# Cao (navn 曹)

**Cao** (kinesisk: 曹, pinyin: *Cáo*, Wade-Giles: *Ts'ao* eller *Tsao*) er et alminnelig kinesisk slektsnavn.

Det oppstod fra navnet til staten Cao, grunnlagt av Ji Zhenduo under Zhoudynastiet.

Navnet er oppført i Baijiaxing, som omfatter de på sin tid hundre antatt mest utbredte kinesiske slektsnavn.

## Kjente bærere av navnet 曹 Cáo

* Cao Gui
* Cao Shen
* Cao Cao
* Cao Pi
* Cao Zhi
* Cao Guojiu
* Cao Xueqin
* Cao Kun
* Cao Yu
* Cao Gangchuan

Autoritetsdata
# Huang Zhong

| Huang Zhong |
| --- |
|  |
| Født | 148 Nanyang (Han-dynastiet) |
| Død | august 220  |
| Beskjeftigelse | Militært personell  |
| Barn | Huang Xu |
| Nasjonalitet | Østre Han-dynasti |
|

---

Huang Zhong på Commons |

**Huáng Zhōng** (tradisjonell kinesisk: 黄忠; forenklet kinesisk: 黄忠; født 148? i området rundt Nanyang, død 220), stilnavn **Hànshēng** (漢升), var en kinesisk general som tjente under Liu Bei på slutten av Han-dynastiet og begynnelsen av de tre rikers tid i Kinas historie.

Hans mest bemerkelsesverdige bedrift var slaget ved Dingjunshan, hvor styrken hans knuste hæren til Cao Caos general Xiahou Yuan, som selv ble drept i kampene (i *Beretningen om de tre kongedømmer* er Zhōng selv ansvarlig for Xiahou Yuans død). For sine bedrifter ble Zhōng regnet som en av riket Shu Hans fem ledende generaler, kjent i populærkulturen som "de fem tigergeneraler," sammen med Guan Yu, Zhang Fei, Zhao Yun og Ma Chao.

I kunst og populærlitteratur har Huáng alltid blitt framstilt som en gammel general full av ungdommelig kraft og vilje. Riktignok vet man lite om Zhōng fra de historiske kildene, og man vet bare at han var eldre enn Guan Yu (antakeligvis født i 162) da sistnevnte sa "det er en skam å dele rang med den gamle soldaten [Huáng]." I populærlitteraturen var det Yu som rekrutterte Zhōng for Liu Bei, men som senere nektet å bli de fem tigergeneralers leder fordi Huáng Zhōng var blant dem. Hovedsakelig på grunn av populariteten til 1300-tallsromanen *Beretningen om de tre kongedømmer*, antageligvis skrevet av Luo Guanzhong, har navnet hans helt fram til i dag blitt et symbol på eldre som nekter å la alderen ødelegge for dem og som likevel kjemper med deres fulle styrke for sin sak.

## Referanser

Autoritetsdata
# Xiaoting

**Xiaoting** (kinesisk: 猇亭区; pinyin: *Xiāotíng Qū*) er et bydistrikt i byprefekturet Yichang i kinesiske provins Hubei. Det har et areal på 127 / 118 km² og teller 37 219 innbyggere (2004).

## Samferdsel

Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, løper gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på sin vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.

## Eksterne lenker

* Informasjonsside
# De 24 historieverk

| *De 24 historieverk*  |
| --- |
| Sjanger | 纪传体  |
|

---

De 24 historieverk på Commons |

**De 24 historieverk** (kinesisk: 二十四史, pinyin: *Èrshísì Shǐ*, Wade-Giles: *Erhshihszu Shih*) er en klassisk måte å sammenstille en rekke herskerautoriserte gamle kinesiske historiekrøniker som strekker seg så langt tilbake som beskrivelser av 3000-tallet f.Kr. og frem til Mingdynastiet på 1600-tallet.

De omfatter sammenlagt over 3 000 skriftruller og er blitt til på oppdrag av forskjellige herskere gjennom århundrene.

## Utvikling

Begrepet, og grupperingen i 24 verker, stammer fra året 1775, det 40. regjeringsår i Qianlong-keiserens era. Det var på den tiden at det siste verket, det om Mingdynastiet, ble gjennomarbeidet. Det året ble det også utgitt en samleutgave med alle 24 verker.

De 24 verkene tar tilsynelatende for seg hvert sitt dynasti (eventuelt hver sin delperiode), men de er ofte overlappende. Her finnes opplysninger om dynastienes vekst og fall, deres politikk, økonomi, militærvesen og kultur. På systematisk vis skildres dynastiovergangene, betydelige personligheter, vitenskap, teknikk, kunst, litteratur, landets inndeling i administrative enheter, lovgivning og utenrikspolitikk.

## Verkenes systematikk

Som regel består historieverkene av tre deler:

1. Annalet (tradisjonell kinesisk: 紀; pinyin: *jì* (kronologi)
2. Traktater (tradisjonell kinesisk: 誌; pinyin: *zhì*) (f.eks. embedsordning, riksgeografi)
3. Biografier/ Levnedsbeskrivelser (tradisjonell kinesisk: 列傳; pinyin: *lièzhuàn*) (som den mest omfangsrike og viktigste del)

## De 24 verkene

| Verk | Forfattere | Ferdigstilt år | Kategorisering |
| --- | --- | --- | --- |
| Shiji | Sima Qian | 91 f.Kr. | De fire tidlige historieverk (前四史) |
| Hanshu | Ban Gu | 82 |
| Sanguo Zhi | Chen Shou  | 289 |
| Hou Hanshu | Fan Ye  | 445 |
| Songshu | Shen Yue | 488 |
| Qishu | Xiao Zixian | 537 |
| Weishu | Wei Shou | 554 |
| Liangshu | Yao Silian | 636 | De åtte Tang-verk (唐初八史) |
| Chenshu | Yao Silian | 636 |
| Bei Qi-shu | Li Baiyao | 636 |
| Zhoushu | Linghu Defen | 636 |
| Suishu | Wei Zheng | 636 |
| Jinshu | Fang Xuanling | 648 |
| Nanshi | Li Yanshou | 659 |
| Beishi | Li Yanshou | 659 |
| Tangshu | Liu Xu | 945 |
| Jiu Wudaishi | Xue Juzheng | 974 |
| Xin Jiu Wudaishi | Ouyang Xiu | 1053 |
| Xin Tangshu | Ouyang Xiu | 1060 |
| Liaoshi | Toktoghan | 1345 | De tre yuan-verk (元末三史) |
| Jinshi | Toktoghan | 1345 |
| Songshi | Toktoghan | 1345 |
| Yuanshi | Song Lian | 1370 |
| Mingshi | Zhang Tingyu | 1739 |

## Litteratur

* Endymion Porter Wilkinson: *Chinese history: a manual*, Harvard-Yenching Institute monograph series, 0073-084X ; 52, 2000, Harvard University Press, ISBN 0-674-00247-4

## Referanser

Autoritetsdata
# Xiangcheng (Zhoukou)

**Xiangcheng** (kinesisk: 项城; pinyin: *Xiàngchéng*, tidligere romanisert **Siangcheng**) er et byfylket i byprefekturet Zhoukou i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Kinas første president Yuan Shikai ble født i Zhangying (张营村), en av landsbyene i Xiangcheng.

Distriktet hadde i 1999 et folketall på 785 276 innbyggere.

Yuan Shikai, en av Republikken Kinas tidligste ledere, ble født i landsbyen Zhangying (张营村) i Xiangcheng i 1859.

## Referanser

## Eksterne lenker

* Offisielt nettsted
# Jiang Weis nordekspedisjoner

| Jiāng Wéi Běifá 姜維北伐 |
| --- |
| Konflikt: De tre rikers tid |
|  En illustrasjon av Jiāng Wéi fra Qing-dynastiet. |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 247-262 |
| Sted | Nordvest-Kina |
| Resultat | Uavgjort, Shu Han trakk seg tilbake. |

 |
| Stridende parter |
| 漢 Shu Han | 魏 Cao Wei |
| Kommandanter og ledere |
| Jiang Wei Xiahou Ba † Jiang Wan Fei Yi † Liao Hua Zhang Yi | Sima Shi Sima Zhao Deng Ai Guo Huai † Sima Wang Wang Jing Sima Yi |

| Avgjørende slag og felttog under  Han-dynastiets fall og de tre rikers tid 184-280 |
| --- |
|  De gule turbaner - Dong Zhuo - Guandu - Chibi - Tongguan - Yizhou - Hanzhong - Yiling  - Nanzhong - Zhuge Liang - Jiang Wei - Shu -Wu |

**Jiāng Wéi nordekspedisjoner** (tradisjonell kinesisk: 姜維北伐; forenklet kinesisk: 姜维北伐; hanyu pinyin: *Jiāng Wéi Běifá*), også kalt **Jiāng Wéis ni ekspedisjoner på Sentralsletten** (姜維九伐中原; 姜维九伐中原; *Jiāng Wéi Jǐufá Zhōngyuán*) var en serie på ni militære felttog startet av staten Shu Han mot den rivaliserende staten Cao Wei i grenseområdet mellom disse i Nordvest-Kina fra 247 til 262 i de tre rikers tid i Kinas historie. Ekspedisjonene ble ledet av Shu-generalen og senere -regenten Jiang Wei og etterfulgte Zhuge Liangs nordekspedisjoner fra 228 til 234, men hver av de ni ekspedisjonene ble avlyst før de kunne nå målet om å beseire Wei på grunn av for dårlig matforsyning og militære tap. Jiang Weis ekspedisjoner tappet Shu for ressurser, og kom til å føre til Weis erobring av Shu i 263.

Autoritetsdata
# De jure

**De jure** (opprinnelig bokstavert *de iure*) er et fast uttrykk som kommer fra latin i betydningen «av rett/ifølge loven».

Skillet *de facto* og *de jure* brukes når det er et vesentlig skille mellom den rent formelle rettstilstanden, og hvordan det er i praksis.

For eksempel utpekes regjeringen i Norge *de jure* av Kongen, mens han *de facto* ikke har hatt full råderett over utpekelsen siden 1840-årene.

## Se også

* De facto
* Bona fide
* Sovende paragraf

## Referanser
# Baodunkulturen

Kulturområdet markert i rødt
Fylket Xinjin, der landsbyen Baodun (kinesisk *Baoduncun*) ligger
**Baodunkulturen** (kinesisk: 宝墩文化; pinyin: *Bǎodūn wénhuà*) (2500 f.Kr.–1750 f.Kr.) var en neolittisk kultur på Chengdusletten i det som nå er provinsen Sichuan i Kina. Seks bosettinger er blitt funnet (pr 2009): Ved Baodun i fylket Xinjin, ved Mangcheng i fylket Dujiangyan, ved Yufu i fylket Wenjiang, ved Zizhu i fylket Chongzhou, ved Shuanghe i Chongzhou, og et funnsted i fylket Pi.

Arkeologene har inndelt kulturen i fire faser (I-IV). De eneste karbondateringer for Baodunkulturen er fra Bianduishan. To dateringer ble kalibrert ved hjelp av *CalPal software* til 2467 ± 347 f.Kr. og 1993 ± 335 f.Kr.

## Kjennetegn og levninger

Funnstedet ved Baodun er det største; det dekker et areal på om lag 600 000 m².

Alle bosettingene er ved eller nær elven Min. Bosetningene hadde murer dekket med småstein, et trekk som er særegent for Baodunkulturer. Leirkarene fra kulturen har noen likhetstrekk med Sanxingdui.

## Referanser

## Litteratur

* Allan, Sarah (ed), *The Formation of Chinese Civilization: An Archaeological Perspective*, ISBN 0-300-09382-9
* «Chapter 7: The Sichuan Basin Neolithic». *A Companion to Chinese Archaeology*. John Wiley & Sons. 2013. s. 125–146. ISBN 978-1-4443-3529-3.
* Flad, Rowan; Chen, Pochan (2013). *Ancient Central China: Centers and Peripheries Along the Yangtze River*. New York: Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-72766-2.
* d'Alpoim Guedes, Jade; m.fl. (2013). «Site of Baodun yields earliest evidence for the spread of rice and foxtail millet agriculture to south-west China». *Antiquity*. 87 (337): 758–771. doi:10.1017/S0003598X00049449.
* Zhongguo Shehuikexueyuan Kaogu Yanjiusuo Sichuan Gongzuodui (1991). *中国考古学中碳十四年代报告集1965-1991*. Beijing: Wenwu Chubanshe.

Autoritetsdata
# Yunnankjøkkenet

*Guoqiao mixian* 过桥米线
**Yunnankjøkkenet** (kinesisk: 滇菜, pinyin: *Diāncài*; eller 云南菜, pinyin: *Yúnnán cài*) er et amalgam av han-kinesiske og minoritetsfolks matretter. Et kjennemerke er den utstrakte bruken av blomster som mat.

To av provinsens mest kjente produkter er pu-erh-te (普洱茶) og xuanweiskinke (宣威腿).

Blant de mest kjente rettene i yunnankjøkkenet er *guoqiao mixian* 过桥米线, *qi guo ji* 气锅鸡, *boluo fan* 菠萝饭, *yiliang*and 宜良烤鴨, *jidou liangfen* 鸡豆凉粉, *shiping doufu* 石屏豆腐, *erkuai* 饵块, *lufu* 卤腐, *rubing* 乳并 og *rushan*.

Kjøkkenet er også influert av mongolsk matskikk fra innvandring under Yuan-dynastiet og av nærheten til India og Tibet. I 2017 ble det hevdet av yunnankjøkkenet var i ferd med å bli populært i USA.

## Referanser
# 264

**264**
CCLXIV
◄ **·**
2. århundre
◄ **3. århundre** ►
4. århundre **·**
►

◄ **·**
240-årene **·**
250-årene
◄ **260-årene** ►
270-årene **·**
280-årene **·**
►

◄◄ **·**
◄ **·**
259 **·**
260 **·**
261 **·**
262 **·**
263
◄ 264 ►
265 **·**
266 **·**
267 **·**
268 **·**
269 **·**
► **·**
►►

| Begivenheter i 264 |
| --- |
| Dødsfall – Fødsler |
| **Ledere** |
| Statsledere |

264 i andre kalendere| Gregoriansk kalender | 264 *CCLXIV* |
| Ab urbe condita | 1017 |
| Kinesisk kalender | 癸未年 (Vann Geit) 2960 eller 2900     *— til —* 甲申年 (Tre Ape) 2961 eller 2901 |
| Etiopisk kalender | 256–257 |
| Det jødiske året | 4024–4025 |
| Hindukalendere |  |
|  - *Vikram Samvat* | 320–321 |
|  - *Shaka Samvat* | 185–186 |
|  - *Kali Yuga* | 3364–3365 |
| Iransk kalender | 358 BP – 357 BP |
| Islamsk kalender | 369 BH – 368 BH |
| Juliansk kalender | 264 *CCLXIV* |
| Koreansk kalender | 2597 |

## Fødsler

Autoritetsdata
# Ye (Kina)

**Ye** (tradisjonell kinesisk: 鄴; pinyin: *Yè*) eller **Yecheng** (tradisjonell kinesisk: 鄴城; pinyin: *Yèchéng*) var en by i oldtidens Kina, i det som i dag er fylket Linzhang i byprefekturet Handan i provinsen Hebei, nær grensen til Anyang (provinsen Henan). Den geografisk velplasserte byen var hovedstad for det østlige Wei-dynasti og det nordlige Qi-dynasti og for flere krigsherreriker mor slutten av Han-dynastiet, deriblant for herskerne Yuan Shao og Cao Cao.

Utgravninger i moderne tid bekrefter godt gammel kinesisk historieskrivning.

Stedet ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner (3-213).

## Eksterne lenker

* Site of Yecheng City
# Lantingji Xu

Kopi av Lantingji Xu utstilt i Den forbudte by i Beijing.
Kopi av Lanting Xu utført av Kangxi-keiseren under Qing-dynastiet.
**Lantingji Xu** eller **Orkidepaviljongens forord** (forenklet kinesisk: 兰亭集序; pinyin: **Lántíngjí Xù**) er et kinesisk kalligrafiverk malt i år 353 av Wang Xizhi. Det er ikke kjent om eller hvor originalen nå finnes, men det er tenkelig at verket er begravd i Qianling utenfor Xi'an. *Lantingji Xu* er utført i semikursiv skrift og består av 324 skrifttegn i 28 kolonner. *Lantingji Xu* er sannsynligvis verdens mest kjente klassiske kalligrafiverk.

Ifølge gamle historiekrøniker beordret Tangdynastiets keiser Taizong (regjeringstid 627–649) i sitt testamente at *Lantingji Xu* skulle begraves sammen med ham i Zhaoling. *Lantingji Xu* skulle plasseres under keiseres hode som pute. Den militære kommisjonær Wen Tao plyndret Zhaoling etter at Tangdynastiet var falt under Senere Liangdynasti, men i listen over tyvegods nevnes ikke *Lantingji Xu*. Eventuelt gikk *Lantingji Xu* i arv til keiser Taizongs sønn keiser Gaozong (regjering 649–683). I så fall ble *Lantingji Xu* sanndynligvis lagt i graven Qianling utenfor Xi'an der keiser Gaozong er begravd sammen med keiserinne Wu Zetian. Qianling antas å aldri ha blitt plyndret, og er ennå (2016) ikke åpnet.

## Se også

* Oversettelse av *Lanting Xu*

## Referanser

## Litteratur

* *The Road to the East Slope: Development of Su Shi's Poetic Voice* (på engelska). Stanford University Press. 1990. ISBN 0804715874.
# 316

**316**
CCCXVI
◄ **·**
3. århundre
◄ **4. århundre** ►
5. århundre **·**
►

◄ **·**
290-årene **·**
300-årene
◄ **310-årene** ►
320-årene **·**
330-årene **·**
►

◄◄ **·**
◄ **·**
311 **·**
312 **·**
313 **·**
314 **·**
315
◄ 316 ►
317 **·**
318 **·**
319 **·**
320 **·**
321 **·**
► **·**
►►

| Begivenheter i 316 |
| --- |
| Dødsfall – Fødsler |
| **Ledere** |
| Statsledere |

316 i andre kalendere| Gregoriansk kalender | 316 *CCCXVI* |
| Ab urbe condita | 1069 |
| Kinesisk kalender | 乙亥年 (Tre Gris) 3012 eller 2952     *— til —* 丙子年 (Ild Rotte) 3013 eller 2953 |
| Etiopisk kalender | 308–309 |
| Det jødiske året | 4076–4077 |
| Hindukalendere |  |
|  - *Vikram Samvat* | 372–373 |
|  - *Shaka Samvat* | 237–238 |
|  - *Kali Yuga* | 3416–3417 |
| Iransk kalender | 306 BP – 305 BP |
| Islamsk kalender | 315 BH – 314 BH |
| Juliansk kalender | 316 *CCCXVI* |
| Koreansk kalender | 2649 |

## Fødsler

Autoritetsdata
# Pingliang

Pingliang i Gansu
**Pingliang** (kinesisk: 平凉市; pinyin: *Píngliàng Shì*) er et byprefektur i den kinesiske provins Gansu.

Pingliang er kjent for fjellet Kongtong, som helliges innen taoismen som det mytiske møtested mellom Den gule keiser og den udødelige Guangchengzi.

## Administrative enheter

Byprefekturet Pingliang har jurisdiksjon over ett distrikt (区 *qū*) og 6 fylker (县 *xiàn*).

| Kart |
| --- |
|  |
| # | Navn | Hanzi | Hanyu Pinyin | Befolkning (2004 est.) | Areal (km²) | Tetthet( /km²) |
| **Distrikter** |
| 1 | Kongtong | 崆峒区 | Kōngtóng Qū | 480 000 | 1 936 | 248 |
| **Fylker** |
| 2 | Jingchuan | 泾川县 | Jīngchuān Xiàn | 330 000 | 1 486 | 222 |
| 3 | Lingtai | 灵台县 | Língtái Xiàn | 230 000 | 2 038 | 113 |
| 4 | Chongxin | 崇信县 | Chóngxìn Xiàn | 90 000 | 850 | 106 |
| 5 | Huating | 华亭县 | Huátíng Xiàn | 170 000 | 1 266 | 134 |
| 6 | Zhuanglang | 庄浪县 | Zhuānglàng Xiàn | 420 000 | 1 556 | 270 |
| 7 | Jingning | 静宁县 | Jìngníng Xiàn | 470 000 | 2 193 | 214 |

## Samferdsel

Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender ipå grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.

## Eksterne lenker

* (cmn) Offisielt nettsted

* (en) Pingliang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Fotos fra Pingliang hos *Panoramio*
# Lot (sønn av Haran)

Lots flukt (1496) malt av Albrecht Dürer.
**Lot** (hebraisk: לוֹט – *Lôṭ*; gresk: Λώτ – *Lṓt*; arabisk: لُوط – *Lūṭ*) var ifølge Det gamle testamentet sønn av Haran og brorsønn av patriarken Abraham. Han bosatte seg i Sodoma. Før Sodoma og nabobyen Gomorra ble ødelagt, kom to engler og bad ham flykte sammen med sin kone og to døtre. Under flukten så hans kone seg tilbake, hvilket førte til at hun ble til en saltstøtte. Lot og hans døtre flyktet opp i fjellene hvor de søkte tilflukt i en hule. Døtrene sa at det ikke fantes menn i landet som de kunne ha omgang med på vanlig vis. De skjenket derfor sin far vin, og mens han sov hadde de incestuøst seksuelt samvær med ham. Døtrene ble gravide og fødte barn som var starten til slektene Moab og Ammon.

## Kilder

Historien om Lot er fra 1. Mosebok, kapittel 13, 14 og 19. Han er også nevnt i 5. Mosebok 2,9 og 19; Salmenes bok 83,8; Lukas 17,28–29, 32; og Peters 2. brev 2,7.

## Eksterne lenker

* (en) Lot (Bible) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

* (en) Lot (Bible) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
# Weinan

Jernbanestasjonen i Weinan vinterstider
Weinan i Shaanxi
**Weinan** (kinesisk: 渭南; pinyin: *Wèinán*) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Shaanxi i det sentrale Kina, ikke langt øst for metropolen Xi'an. Befolkningen innen grensene anslås (2005) til 226 600.

Byen ligger i Wei He-dalen, det vil si på Guanzhongsletten, ved jernbanelinjen mellom Xi'an og Zhengzhou, hovedstaden i naboprovinsen Henan.

Jordbruksproduksjonen i området kretser blant annet om egg, hvete og bomull. Men det dyrkes også kinesiske stikkelsbær *(«kiwi»)* her.

## Historie

Arkeologiske utgravninger vitner om at Weinan var et kulturområde under det vestlige Zhou-dynasti og senere.

I 1556 var fylket Hua i dette området episenter til verdens til nå (2008) mest dødbringende jordskjelv.

## Administrative enheter

Byprefekturet Weinan har jurisdiksjon over ett distrikt (区 *qū*), 2 byfylker (市 *shì*) og 8 fylker (县 *xiàn*).

| Kart |
| --- |
|  |
| # | Navn | Hanzi | Hanyu Pinyin | Befolkning (2004 est.) | Areal (km²) | Tetthet (/km²) |
| **Distrikter** |
| 1 | Linwei | 临渭区 | Línwèi Qū | 910 000 | 1 221 | 745 |
| **Byfylker** |
| 2 | Huayin | 华阴市 | Huàyīn Shì | 250 000 | 817 | 306 |
| 3 | Hancheng | 韩城市 | Hánchéng Shì | 390 000 | 1 621 | 241 |
| **Fylker** |
| 4 | Hua | 华县 | Huà Xiàn | 340 000 | 1 127 | 302 |
| 5 | Tongguan | 潼关县 | Tóngguān Xiàn | 160 000 | 526 | 304 |
| 6 | Dali | 大荔县 | Dàlì Xiàn | 700 000 | 1 766 | 396 |
| 7 | Pucheng | 蒲城县 | Púchéng Xiàn | 750 000 | 1 564 | 480 |
| 8 | Chengcheng | 澄城县 | Chéngchéng Xiàn | 390 000 | 1 113 | 351 |
| 9 | Baishui | 白水县 | Báishuǐ Xiàn | 280 000 | 920 | 304 |
| 10 | Heyang | 合阳县 | Héyáng Xiàn | 440 000 | 1 227 | 359 |
| 11 | Fuping | 富平县 | Fùpíng Xiàn | 760 000 | 1 233 | 616 |

## Samferdel

### Jernbane

I Weinan stanser togene på Longhaibanen, Kinas viktigste jernbanelinje i øst-vest-retning, som løper fra Lianyungang til Lanzhou via blant annet Xuzhou, Kaifeng, Zhengzhou, Luoyang og Xi'an.

### Veitrafikk

Kinas riksvei 108 løper gjennom området. Riksveien begynner i Beijing og fører via Taiyuan, Xi'an og Chengdu sør til Kunming i den sørvestlige provinsen Yunnan.