Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Ji (navn)

**Ji** (kinesisk: 姬 pinyin: *Jī*, på kantonesisk: **Kei**) er et kinesisk slektsnavn. Det var navnet til herskerslekten under Zhou-dynastiet i den kinesiske oldtid. Navnet er relativt sjelden i Kina.

Autoritetsdata
# 314 f.Kr.

**314 f.Kr.**
◄ **·**
5. århundre f.Kr.
◄ **4. århundre f.Kr.** ►
3. århundre f.Kr. **·**
►

◄◄ **·**
◄ **·**
319 f.Kr. **·**
318 f.Kr. **·**
317 f.Kr. **·**
316 f.Kr. **·**
315 f.Kr.
◄ 314 f.Kr. ►
313 f.Kr. **·**
312 f.Kr. **·**
311 f.Kr. **·**
310 f.Kr. **·**
309 f.Kr. **·**
► **·**
►►

| Begivenheter i 314 f.Kr. |
| --- |
| Dødsfall – Fødsler |
| **Ledere** |
| Statsledere |

314 f.Kr. i andre kalendere| Gregoriansk kalender | 314 f.Kr. *CCCXIII f.Kr.* |
| Ab urbe condita | 440 |
| Antikkens Egypt | XXXIII dynasti, 10 |
| *- Farao* | Ptolemaios I Soter, 10 |
| Antikkens Hellas | 116. olympiade, år 3 |
| Kinesisk kalender | 丙午年 (Ild Hest) 2383 eller 2323     *— til —* 丁未年 (Ild Geit) 2384 eller 2324 |
| Etiopisk kalender | *N/A* |
| Det jødiske året | 3447–3448 |
| Hindukalendere |  |
|  - *Vikram Samvat* | *N/A* |
|  - *Shaka Samvat* | *N/A* |
|  - *Kali Yuga* | 2787–2788 |
| Iransk kalender | 935 BP – 934 BP |
| Islamsk kalender | 964 BH – 963 BH |
| Juliansk kalender | *N/A* |
| Koreansk kalender | 2020 |

## Fødsler
# E (stat)

**Staten E** (kinesisk: 鄂, pinyin: *È*; IPA: /ɤ̂/), hvis mellom- og gammelkinesiske navn er blitt rekonstruert til **Ngak** (IPA: /ŋˤak/) var en av oldtidens kinesiske stater og hørte til i området Henan/Hubei i Kina fra rundt det 12. århundre f.Kr. til det gikk under i 863 f.Kr.. Den var vassal under Shang og hersteren var en av de tre fyrstelige ministre utnevnt av Dixin av Shang, som er kjent nedsettende som kong Zhou av Shang.

Staten *E* var først i den sørlige del av den moderne provins Henan men havnet senere i Hubei.

Navnet benyttes som provinsforkortelse for Hubei.

## Referanser

## Litteratur

* *Zhou*, i: Helmut Freydank et al. (Hrsg.): *Lexikon Alter Orient*, VMA-Verlag, Wiesbaden 1997, ISBN 3-928127-40-3

Autoritetsdata
# Jing Ke

Attentatet på keiseren. Fra en kinesisk grav fra Handynastiets tid.
**Jing Ke** (kinesisk: 荊軻; pinyin: **Jīng Kē**; Wade–Giles: *Ching K’o*; død 227 f.Kr.) var en mann fra oldtidens Kina som huskes for sitt drapsforsøk mot Kinas første keiser, Qin Shihuang. Det berettes om ham og om hendelsen i kapittelet «Attentatsmennenes biografier» (刺客列傳) i Sima Qians historiekrønike Shiji.

Jing Ke stammet fra staten Wey (衛). Han levde som vagabond. I staten Yan ble han venn med hundeslakteren Gao Jianli og tilbragte dagene med ham med spill og drikk.

Kronprins Dan av Yan, en alliert med kong Zheng (den senere Qin Shihuang), følte seg truet av staten Qins stat og bestemte seg for å prøve å få drept Zheng. Tian Guang, en venn av Jing Ke, foreslo for Dan at skulle settes til å utføre drapet.

Jing Ke overtalte Qin-generalen Fan Yuqi, som var falt i unåde og hadde tatt sin tilflukt hos Dan, til å begå selvmord. Dermed skulle han kunne oppsøke kong Zheng for å overrekke han Fens hode. Med Fens avhugde hode og et kart over staten Yan håpet Ke at han kunne vinne tilgang til kongen. På sin vei til Qin-hovedstaden utropte Jing Ke til sine venner de berømte ord «Trass i bitende vind og iskaldt vann setter helten over og vender ikke om» (风潇潇兮，易水寒，壮士一去不复返).

I kartet hadde hans følgesvenn den unge Qin Wuyang gjemt en forgiftet *bishou* (匕首), en skarp dolk. For å fremvise general Fan Yuqis hode fikk Jing Ke audiens for kong Zheng. Da Qin Wuyang ble nervøs, overtok Jing Ke kartet og presenterte det for kong Zheng. Samtidig trakk han ut den skjulte kniven og stakk løs. Men han traff ikke godt; bare ermet på kongens drakt ble skåret opp. Zheng grep så til sverdet sitt, men det var et alt for langt seremonielt sverd, og han fikk det ikke engang ut av skjedet. Dermed ble han drevet av audienshallen av Jing Ke, men til slutt fikk han trukket ut sverdet. Nå fikk han stukket Jing Ke åtte ganger, som i sin ytterste fortvilelse kastet dolken mot kongen. Han bommet, og dolken boret seg inn i en søyle.

Til å begynne med kom ingen av kongens undersåtter ham til unnsetning. Det var fordi det var strengt forbudt å betre tronområdet uten kongens uttrykkelige befaling, og dessuten fordi kongen - som fryktet sammensvergelser - forbød alle i sin nærhet å bære våpen. Til slutt var det kongens livlege som klarte å få ned Jing Ke med sin medisinsekk. Da først kom livvaktene til og drepte Jing Ke.

## Filmer

Filmene *Den første keiseren* (1999), med Gong Li og andre i viktige roller, bygger bå denne skildringen fra *Shiji*. Dessuten låner to andre kinesiske storfilmer (som ikke viser selve Jing Ke) mange elementer fra historien; det er *Keiserens skygge* (1996), regissert av Zhou Xiaowen, og *Hero* (2002) med Jet Li.

## Referanser

## Litteratur

* Sima Qian. Dawson, Raymond Stanley. Brashier, K. E. (2007). *The First Emperor: Selections from the Historical Records*. Oxford University Press. ISBN 0-19-922634-2, ISBN 978-0-19-922634-4.
# Opprør

**Opprør** er voldelig reisning mot myndigheter eller andre makthavere. Et mindre opprør kalles gjerne *oppstand*, mens et større opprør kan utvikle seg til *borgerkrig* eller væpnet revolusjon.

I folkeretten anses opprør som et indre anliggende, med mindre opprørerne blir anerkjent som krigførende. I ethvert tilfelle er det folkerettsstridig når utenforstående stater støtter et opprør.

## Norge

I Norge straffes opprør med fengsel inntil 15 år, i grove tilfeller inntil 21 år. Etter den militære straffelov anses det også som opprør når flere krigsmenn i fellesskap søker

* a) å øve vold mot en overordnet, eller
* b) å tvinge en sådan til å foreta eller å unnlate en tjenestehandling, eller
* c) å nekte lydighet mot en foresatts befaling i tjenesteanliggende.

## Se også

* Opprørsbekjempelse
* Statskupp
* Revolusjon
* Mytteri
* Opptøyer
* Oppvigleri
* Politisk demonstrasjon

## Referanser
# Zhang Qian

Zhang Qian forlater keiser Han Wudi for å fare til Sentral-Asia fra 138 til 126 f.Kr. Fremstilling fra Mogaogrottene.
Land besøkt av Zhang Qian, markert blått. Områder omtalt uten personlig besøk markert i hvitt.
**Zhang Qian** (tradisjonell kinesisk: 張騫; forenklet kinesisk: 张骞; pinyin: *Zhāng Qiān*, Wade-Giles: *Chang Ch'ien*, født i 195 f.Kr. i kommanderiet Hanzhong i Kina, død i 113 f.Kr.) var en kinesisk embetsmann som ble sendt ut fra Kina på 100-tallet f.Kr. under Han-dynastiet. Han var den første offisielle diplomaten som kom tilbake med pålitelig informasjon om Sentral-Asia til den kinesiske keiseren Wu av Han. Han spilte også en viktig rolle i den første kinesiske koloniseringen av regionen som i dag er kjent som Xinjiang.

Reisene til Zhang Qian er knyttet til en av de store handelsrutene gjennom Asia, Silkeveien. Reisene hans åpnet Kina mot nye riker og produkter fra en verden som til da var ukjent for kineserne.

Zhang Qian besøkte kongedømmet Dayuan i Ferganadalen, yuezhienes områder i Transoksiana, restene av det gresk-baktriske rike i Daxia og Kangju. Han omtalte også omliggende land som han ikke besøkte, som Anxi, Tiaozhi (Mesopotamia?), Shendu (India) og Wusun.

Zhang Qians fortellinger fra reisene sine i Sentral-Asia er nedskrevne i historieverket *Shiji*, skrevet av Sima Qian i det første hundreåret f.Kr. I dag blir Zhang Qian regnet som en av Kinas nasjonalhelter og han hylles for sin rolle i åpningen av Kina for handel med resten av verden.

Hans grav ligger i fylket Chenggu i Shaanxi i Kina.

Zhang Qian er avbildet i Wu Shuang Pu (無雙 譜, Oversikt over Uforlignelige Helter) av Jin Guliang.

## Litteratur

* Sima Qian: *Records of the Grand Historian: Han Dynasty II*, oversatt av Burton Watson. New York: Columbia University Press, 1993 (Second Revised Edition)
# Liu Penzi

| Liu Penzi |
| --- |
| Født | 11 Kina |
| Død | 1. århundre |
| Beskjeftigelse | Politiker  |
| Embete | * Keiser av Kina
 |
| Far | 刘萌 |
| Søsken | 刘恭 |
| Nasjonalitet | Han-dynastiet |

**Liú Pénzǐ** (tradisjonell kinesisk: 劉盆子; forenklet kinesisk: 刘盆子; født 10 AD) var en marionettkeiser innsatt på det kinesiske Han-dynastiets trone av chimei-opprørere under urolighetene som fulgte Xin-dynastiets fall i 23. Han kom til å herske fra 25 til 27. Chimei-opprørerne hadde tvunget Liú Pénzǐ og hans to brødre til å være barnesoldater. Da de innsatte Han Gengshidi som keiser, flyktet hans bror Liu Gong for å støtte den nye keiseren. Senere gjorde chimeiene opprør mot Gengshidi, og da de trengte en tronpretendent valgte de Liú Pénzǐ som sin keiser etter å ha inntatt Chang'an. Som keiser hadde han aldri noen faktisk makt. Derfor ble hans liv spart da Han Guangwudi endelig beseiret chimei-opprørerne.

## Litteratur

* Rafe de Crespigny: *A Biographical Dictionary of Later Han to the Three Kingdoms (23–220 AD)*, Leiden/Boston: Brill 2007. S. 535–536.

Autoritetsdata
# Yongqiao

**Yongqiao** (kinesisk: 埇桥区; pinyin: *Yǒngqiáo Qū*) er et bydistrikt i den kinesiske provinsen Anhui. Det ligger under byprefekturet Suzhou (宿州).

## Eksterne lenker

* Informasjonsside
# Eksil

Maleri av den italienske dikteren Dante Alighieri i eksil  Malt av: Domenico Petarlini (1822–1897)
**Eksil**, **landsforvisning** eller **landflyktighet** vil si at en lever utenfor hjemlandet sitt. Begrepet blir ofte brukt om dem som er tvunget til å forlate hjemlandet sitt, enten fordi de er dømt til det som straff for en forbrytelse eller fordi at det ikke er trygt der. Årsakene til at det er farlig å bli værende kan være fra førfølgelse, krig, sultkatastrofer eller andre farlige omstendigheter.

Om vedkommende hadde begått en forbrytelse, så hendte det at vedkommende kunne velge mellom å flykte fra hjemlandet og bli erklært fredløs eller å bli henrettet.

*Eksil* kan òg brukes i løsere betydning om folk som mer frivillig har bosatt seg utenlands, men holder på den nasjonale identiteten sin, for eksempel «eksilnordmenn» eller «eksilfinner». Dersom store deler av ei folkegruppe drar i eksil, blir det kalt en diaspora.

## Se også

* Kategori:Personer i eksil
* Diaspora
* Utvisning
* Eksklusjon
* Persona non grata (persona ingrata), uønsket person
* Fredløshet, å fratas samfunnets rettsbeskyttelse

## Kilder

* (no) «Eksil» i *Store norske leksikon*, besøkt 15. april 2016

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Guanzhong

**Guanzhong** (kinesisk: 關中, betyr ordrett: *midt [mellom] passene*), eller *Guanzhongsletten*, er navnet på den kinesiske region som historisk er blitt avgrenset av:

* Xiao-passet (蕭關) i nord,
* Hangu-passet (函谷關) i øst,
* Wu-passet (武關) i sør, og
* Dasan-passet (大散關) i vest.

Det tilsvarer det sentrale Shaanxi og den aller vestligste del av Henan.

Guanzhongsletten ligger på om lag 500 meters høyde. Xi'an, hovedstad for Shaanxi, er slettens største by. De øvrige byer av noe størrelse er Tongchuan, Baoji, Xianyang og Weinan.

Sletten var det sentrale område underlagt staten Qin i de stridende staters tid. Det var denne staten som etterhvert forente Kina.
# Folkets Dagblad

| *Folkets Dagblad* |
| --- |
|  |
|  |
| Land | Kina |
| Type | Dagsavis, kommunistavis, partiavis, avis |
| Format | Fullformat |
| Grunnlagt | 15. juni 1948; 78 år siden  |
| Eier(e) | Kinas kommunistpartis sentralkomité Kinas kommunistparti |
| Utgiver | People's Daily Publishing  |
| Språk | Baihua, kinesisk |
| Hovedkontor | Beijing |
| ISSN | 1672-8386 |
| OCLC | 1011095986 |
| Nettsted |
6 oppføringer
en.people. (en) spanish.people.com (es) www.people.com. (zh) paper.people.com (zh) peoplesdaily.pdnews (en) www.haiwainet. (zh)

 |
|

---

Folkets Dagblad på Commons |

Renmin Ribao, på norsk Folkets Dagblad, er partiorgan for Det kinesiske kommunistparti og med sitt opplag på 3–4 millioner er det Folkerepublikken Kinas største dagsavis.

Renmin Ribaos førsteutgave.
Avisen utkom første gang den 15. juni 1948 i Pingshan i Hebei som regional partiavis, men flyttet over til Beijing i mars året etter.

Avisen utarbeider også interne nyhetsrapporter (*neican*) forbeholdt ledende politikere og embedsmenn.

## Sjefredaktører

* Zhang Panshi (张磐石)
* Hu Qiaomu (胡乔木)
* Fan Changjiang (范长江)
* Deng Tuo (邓拓)
* Hu Jiwei (胡绩伟)
* Qin Chuan (秦川)
* Qian Liren (钱李仁)
* Gao Di (高狄)
* Shao Huaze (邵华泽)
* Bai Keming (白克明)
* Xu Zhongtian (许中田)
* Wang Chen (王晨)
* Zhang Yannong (张研农)
* Yang Zhenwu (杨振武)
* Li Baoshan (李宝善)

## Fotnoter

## Referanser

## Eksterne lenker

* (en) Offisielt nettsted

* (es) Offisielt nettsted

* (zh) Offisielt nettsted

* (zh) Offisielt nettsted

* (en) Offisielt nettsted

* (zh) Offisielt nettsted

* (en) People's Daily – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Folkets Dagblad på Facebook

* (ru) Folkets Dagblad på YouTube

* (en) Folkets Dagblad på X (tidligere Twitter)

* (zh-Hant) Folkets Dagblad på X (tidligere Twitter)

* (ru) Folkets Dagblad på X (tidligere Twitter)

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Kinesisk navnetabu

**Kinesisk navnetabu** var en form for språklig tabu i Kina som innebar et forbud mot å si eller skrive særlig keiserens eller sine forfedres navn.

Hovedformer for navnetabuet:

* Det statlige navnetabuet (国讳; 國諱) var et tabu mot å benytte keiserens eller keiserens forfedres navn. Under Qindynastiets dager unnvek man Qin Shi Huangs navn Zheng (政), og navnet på årets første måned *Zheng Yue* (正月, «den opprette måneden») ble byttet ut med *Duan Yue* (端月, «den korrekte/rette måneden»). Generelt unnvek man keiserforfedres navn så langt tilbake som syv slektsledd.
* Klanens navnetabu (家讳; 家諱) var et tabu mot å benytte sine egne forfedres navn.
* De helliges navnetabu (聖人諱) var et tabu mot å benytte særlig høyt respekterte personers navn. Under noen dynastier Eksempel på utelatelse av et penselstrøk. Siste strøk i de to tegn for Kangxi-keiserens navn 玄 (*xuán*) og 燁 (*yè*) blir utelatt.var for eksempel Konfucius' navn tabu.

I diplomatiske dokumenter og brev mellom klaner respekterte man alle de involvertes navnetabuer.

I 1777 skrev Wang Xi Hou (王錫侯) Qianlong-keiserens navn på sin bok, noe som førte til at han og hans slektninger ble henrettet.

Det fantes tre måter å unnvike skrifttegnet for et tabubelagt navn:

* Bytte ut det med et som høres likt, eller nesten likt, med tegn man vil unngå,
* La feltet stå tomt (det vil si la leseren gjette ut fra konteksten),
* Utelate et av penselstrøkene, som regel det siste (kinesisk skriveskikk definerer i hvilken rekkefølge strøkene skal gjøres).

Navntabuer følges ikke like strikt i moderne tid (2005), men fortsatt unnviker mange å gi sine barn samme eller lignende navn som forfedrene hadde. Navnetabuet kan også forklare hvorfor også moderne kinesere kan mene at det er reespektløst å nevne eldre ved navn.

## Litteratur

* 陳垣 (Chen Yuan)，《史諱舉例》 (Eksempler på tabuer i historien)
* Keith Allan og Kate Burridge (2007): *Forbidden Words: taboo and the censoring of language.* Cambridge: Cambridge University Press.
* Michael Crombach (2001): *Tabu und Euphemismus.* unveröffentl. Dissertation, Salzburg: Universität Salzburg.
* Wilhelm Havers (1946): *Neuere Literatur zum Sprachtabu.* Wien: Sitzungsberichte, Akademie der Wissenschaften in Wien, Philosophische Klasse, 223: 5.
* Oswald Panagl (1984): «Was man ungern ausspricht. Altes und Neues vom Sprachtabu.»' i: *Jahrbuch der Universität Salzburg 1981–1983*, hrsg. im Auftrag des Akademischen Senats von O. Univ.-Prof. Dr. Arno Buschmann. Salzburg.

Autoritetsdata
# Palass

Vinterpalasset i St. Petersburg
Parlamentspalasset i București
Schönbrunn-palasset i Wien
Potalapalasset i Lhasa
Sommerpalasset i Beijing
**Palass** er en stor og påkostet bygning som vanligvis er bygget for kongelige, adelige eller andre personer med høy status og makt.

Selve ordet kommer fra det latinske navnet Palātium for Palatinerhøyden, en av de syv åsene i Roma. I Europa brukes begrepet også for å beskrive aristokratiets overdådige private residenser. Mange historiske palasser brukes nå til andre formål, som parlamenter, museer, hoteller eller kontorbygg. De preges av storslått arkitektur, store saler og haller, rikt utsmykket med kunst, skulpturer og fresker, hager og parker. Ordet brukes også noen ganger for å beskrive en overdådig dekorert bygning som brukes til offentlig underholdning eller utstillinger.

Palass tilsvarer på mange måter et slott, men et slott er opprinnelig en befestet bygning, bygget for forsvar og beskyttelse mot fiender. Derfor er Det kongelige slott i Oslo mer ett palass enn et slott, og på engelsk heter det *The Royal Palace* og ikke slott (castel).

Det finnes en spesiell variant av palasset som kalles palé, dette er altså ikke noe palass, men en større praktfull bygning (eller mindre palass om en vil) i bymiljø.

## Eksempel på utenlandske palass

* Kungliga slottet
* Arvefyrstens palass
* Axel Oxenstiernas palass
* Bondeska palasset
* Bååtska palatset
* Gustav Horns palats (Hornska palatset)
* Hessensteins palass
* Ryningska palatset
* Schering Rosenhanes palass
* Stenbocks palass
* von Rosenska palatset
* Wrangels palass
* Chaillotpalasset
* Buckingham Palace
* Den forbudte by
* Palazzo Barberini
* Palazzo Farnese
* Palazzo Venezia
* Palazzo dei Normanni
* Topkapipalasset
* Versailles
* Vinterpalasset

## Se også

* Slott
* Palé

## Referanser
# Retronym

Ei analog vekkerklokke.
Et **retronym** er en neologisme laget for en gjenstand eller et fenomen som det allerede finnes et ord for, men hvor det eksisterende ordet har en ny betydning eller ikke lenger er entydig. Mange retronymer kommer som et resultat av teknologiske fremskritt. Noen retronymer er

* papiravis, som ble tatt i bruk etter at nettavisene kom
* akustisk gitar, som ble tatt i bruk etter at elektriske gitarer kom
* analog klokke, som ble tatt i bruk etter at digitale klokker kom
* svart-hvitt-fjernsyn, som ble tatt i bruk etter at fargefjernsyn kom
* stumfilm, som ble tatt i bruk etter at man fikk filmer med lyd
* naturgress, som ble tatt i bruk etter at man fikk kunstgress
* treski, som ble tatt i bruk etter at man begynte å lage ski av glassfiber
* fasttelefon, som ble tatt i bruk etter mobiltelefoner ble introdusert
* første verdenskrig, som frem til andre verdenskrig var blitt kalt *verdenskrigen*

Tankeløs bruk av retronymer kan være avslørende. En moderne film eller fortelling, der handlingen er lagt til mellomkrigstiden, kan ikke referere til første verdenskrig ved nettopp å bruke begrepet *første verdenskrig*.

Ordet *retronym* er selv en neologisme funnet opp av Frank Mankiewicz og gjort populært av William Safire i 1980 i The New York Times.[*trenger referanse*] Den første ordboken av betydning som hadde *retronym* som oppslagsord var American Heritage Dictionary i 2003.[*trenger referanse*] Ordet *retronym* har en viss utbredelse i norsk, men ordet finnes foreløpig ikke i noen ordbok for det norske språket.

Autoritetsdata
# Yuan Shu

| Yuan Shu |
| --- |
|  |
| Født | 155 Shangshui |
| Død | juli 199  Anhui |
| Beskjeftigelse | Politiker  |
| Embete | * Keiser av Kina
 |
| Ektefelle | Sun Fen |
| Far | Yuan Feng |
| Søsken | Yuan Shao Yuan Ji |
| Barn | Yuan Yao Yuan |
| Nasjonalitet | Østre Han-dynasti |
|

---

Yuan Shu på Commons |

**Yuan Shu** (tradisjonell kinesisk: 袁術, forenklet kinesisk: 袁术, pinyin: *Yuán Shù*, født 155 i Shangshui i dagens Henan i Kina, død 199), også kalt **Gonlu** (公路) var en av de viktigste krigsherrene i senere del av det østlige Handynasti.[*trenger referanse*] Han kom til prominens etter keiserhoffets sammenbrudd i 189. Han var en yngre halvbror av Yuan Shao.

Etter He Jins død slo han ihjel evnukkene som var flyktet fra hovedstaden – han var keiserlig korpskommandant for den keiserlige tigergarde. Senere var han med i koalisjonen mot Dong Zhuo, som ble anført av Shao. Etter koalisjonens oppløsning kom det til konflikt mellom ham og Yuan Shao.[*trenger referanse*]

Yuan Shu flyktet etter gjentatte nederlag mot Cao Cao og Yuan Shao til Shouchun. Han erklærte seg i 195 til keiser av det kortlivede Cheng-dynastiet, i kraft av det keiserlige jadeseglet som han hadde mottatt fra Sun Ce. Denne erklæringen gjorde ham forhatt blant de øvrige krigsherrene.[*trenger referanse*] Hans ekstravagante levemåte og hyans hovmod førte til at mange av hans offiserer deserterte, også Sun Ce.[*trenger referanse*] Etter et knusende nederlag mot Cao Caos, Liu Beis og Lu Bus armeer forsøkte Yuan Shu å flykte nordover til Yuan Shao, men han ble syk og søde før han kunne nå frem til halvbroren.

## Referanser

Autoritetsdata
# Minyue

|  |
| --- |
| Kinas historie **Tidstavle over kinesisk historie** |
| **Sanhuangwudi-perioden (mytologisk)** |
| **Xià-dynastiet** |
| **Shāng-dynastiet** |
| Det vestlige Zhōu-dynasti | **Zhōu** |
| Vår- og høstannalenes tid | Det østlige Zhōu |
| De stridende staters tid |
| **Qín-dynastiet** |
| Vestlige Hàn-dynasti | **Hàn** |
| Xīn |
|
Det østlige Hàn-dynasti
 |
| **De tre rikers tid** |
|
Vestlige Jìn
 | **Jìn** |
| **16- kongerikene** |
Østlige Jìn
 |
| **Nord- og Sør-dynastienes tid** |
| **Suí-dynastiet** |
| **Táng-dynastiet** (avbrutt av Andre Zhōu)
 |
| **Liáo** |
De fem dynastier og ti kongedømmer
 |
|
Sòng- dynastiet
 | **Sòng** |
| **Jīn** | **Vest Xià** |
Sørlige Sòng
 |
| **Yuán-dynastiet** |
| **Míng-dynastiet** |
| **Qīng-dynastiet** |
| **Republikken Kina** |
| **Folkerepublikken Kina** 1949-1976 1976-1989 1989-2002 2002-
 | **Republikken Kina** (Táiwān) |
| * Tidstavle over kinesisk historie
* Kinas historie
* Kinas militærhistorie
 |

**Minyue** (kinesisk: 闽越, pinyin: *Mǐnyuè*) var et oldtidskongedømme som lå i det som nå er provinsen Fujian sørøst i Kina. Det var samtidig med slutten av Vår- og høstannalenes tid, med Qin-dynastiet og med den aller første del av Han-dynastiet. Innbyggerne tilhørte flere etniske grupper, blant annet baiyue. Staten eksisterte fra 334 til 110 f.Kr.. Ifølge historiekilden *Shiji* ble riket grunnlagt av medlemmer av staten Yues kongeslekt som hadde flyktet etter at deres egen stat var blitt beseiret av statene Chu og Qi i 334 f.Kr.

Store deler av Minyue ble erobret av Han-dynastiet mot slutten av det annet århundre før Kristus. Men ettersom det var et fjellrike som var godt avsondret fra andre områder maktet ikke Han-riket å etablere sitt velde der med særlig styrke.

Chengcun, en gammel stenby inne i Fujians dypeste fjellheim, Wuyifjellene, skal ha vært Minyue-statens hovedstad. Graver der vitner om samme begravelsesskikker som i den tidligere Yue-staten; derfor er denne byen også av moderne forskere alment akseptert som minyue-hovedstaden.