Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# 16. århundre

**16. århundre**
◄ **·**
14. århundre **·**
15. århundre
◄ **16. århundre** ►
17. århundre **·**
18. århundre **·**
►

Kolonimaktenes områder omkring 1550

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1490-årene** | 1490 | 1491 | 1492 | 1493 | 1494 | 1495 | 1496 | 1497 | 1498 | 1499 |
| **1500-årene** | 1500 | 1501 | 1502 | 1503 | 1504 | 1505 | 1506 | 1507 | 1508 | 1509 |
| **1510-årene** | 1510 | 1511 | 1512 | 1513 | 1514 | 1515 | 1516 | 1517 | 1518 | 1519 |
| **1520-årene** | 1520 | 1521 | 1522 | 1523 | 1524 | 1525 | 1526 | 1527 | 1528 | 1529 |
| **1530-årene** | 1530 | 1531 | 1532 | 1533 | 1534 | 1535 | 1536 | 1537 | 1538 | 1539 |
| **1540-årene** | 1540 | 1541 | 1542 | 1543 | 1544 | 1545 | 1546 | 1547 | 1548 | 1549 |
| **1550-årene** | 1550 | 1551 | 1552 | 1553 | 1554 | 1555 | 1556 | 1557 | 1558 | 1559 |
| **1560-årene** | 1560 | 1561 | 1562 | 1563 | 1564 | 1565 | 1566 | 1567 | 1568 | 1569 |
| **1570-årene** | 1570 | 1571 | 1572 | 1573 | 1574 | 1575 | 1576 | 1577 | 1578 | 1579 |
| **1580-årene** | 1580 | 1581 | 1582 | 1583 | 1584 | 1585 | 1586 | 1587 | 1588 | 1589 |
| **1590-årene** | 1590 | 1591 | 1592 | 1593 | 1594 | 1595 | 1596 | 1597 | 1598 | 1599 |
| **1600-årene** | 1600 | 1601 | 1602 | 1603 | 1604 | 1605 | 1606 | 1607 | 1608 | 1609 |

## Se også

* Århundre
# Gran Colombia

| Republikken Colombia |
| --- |
| República de Colombia |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
| Flagg | Riksvåpen |

 |
|  |
| Grunnlagt | 1819 |
| Opphørt | 1831 |
| Hovedstad | Bogotá  |
| Areal | ~2 200 000 (1 825) km² |
| Befolkning | 2 500 000 (1825)  |
| Bef.tetthet | 0,84 innb./kvadratkilometer |
| Styreform | Republikk |
| Statsoverhode | President av Gran Colombia |
| Offisielle språk | Spansk |
| Religion | Romersk-katolsk kristendom |
| Eksisterte | 1819–1831 |
|

---

Gran Colombia på Commons |

**Stor-Colombia** (spansk: *Gran Colombia*) er et navn som i dag brukes for en nasjon som dekket en stor del av det nordlige Sør-Amerika og en liten del av det sørlige Sentral-Amerika i perioden mellom 1819 og 1831.

Denne kortlivete søramerikanske republikken styrte i stor grad over det tidligere spanske Visekongedømmet Ny-Granada, det som i dag er Colombia, Venezuela, Ecuador og Panamá i tillegg til deler av Costa Rica, Peru, Brasil og Guyana, som ble erklært selvstandig fra det spanske monarkiet i 1819 av Simón Bolívar.

## Kilder

* (no) «Gran Colombia» i *Store norske leksikon*
# Visekongedømmet Ny-Granada

|  |
| --- |
| **Virreinato de la Nueva Granada Visekongedømmet Ny-Granada** |
|

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ←  | **1717–1819** |  →    →    → |

 |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
| Flagg | Våpen |

 |
| Plasseringa til Ny-GranadaVisekongedømmet Ny-Granada |
| **Hovedstad** | Santa Fe de Bogotá  |
| **Språk** | Spansk |
| **Religion** | Romersk-katolsk kristendom |
| **Styreform** | Absolutt monarki, koloni |
| **Leiar** | Kongen av Spania |
| **Historie** |  |
|  - Grunnlagt | 1717 |
|  - Opphørte | 1819 |
| **Valuta** | Spansk real |

**Visekongedømmet Ny-Granada** (på spansk **Virreinato de la Nueva Granada**) var navnet på det spanske koloniale territorium nord i Syd-Amerika fra 1717/1739 til 1819. Det ble opprettet av Filip V av Spania og territoriet dekket stort sett områder som i dag tilhører Colombia, Ecuador, Panama og Venezuela. I tillegg til disse kjerneområdene omfattet territoriet: Guyana, Trinidad og Tobago, den sørvestlige delen av Surinam, deler av det nordvestlige Brasil og det nordlige Peru. Et belte langs Atlanterhavet på Moskitokysten ble lagt til ved kongelig resolusjon av 20. november 1803, men britene kjempet om den administrative kontrollen. Hovedstaden i Ny-Granada var Santa Fé de Bogotá og territoriet ble styrt av en visekonge utnevnt av Kongen av Spania. Visekongedømmet Ny-Granada ble opprettet i 1717 men ble avviklet i 1724 for igjen å bli gjenetablert i 1739. Visekongedømmet i Ny-Granada erstattet blant annet det tidligere Ny-Granada som frem til 1717 var underlagt visekongedømmet i Peru.

## Se også

* Ny-Granada
* Liste over visekonger i Ny-Granada

## Referanser

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Minni Mus

| *Minni Mus* |
| --- |
| Orig. *Minnie Mouse* |
| Tegneserie | *Mikke Mus & Co* |
| Første opptreden | *Plane Crazy* |
| Skaper(e) | Walt Disney  |
| Personalia |
| Status | Kjæreste med Mikke Mus |
| Rolle(r) | Amerikansk  |
| Erkefiende(r) | Svarte-Petter  |
| Slektninger | Markus Mus (far) |

**Minni Mus** (eng. *Minnie Mouse*) er en tegnefilm- og tegneseriefigur skapt av Ub Iwerks og Walt Disney. Hun opptrådte for første gang i tegnefilmen *Plane Crazy*, som kom 15. mai 1928.

Minni fremstilles ofte som kjæresten til Mikke Mus. Hun har en katt som heter Figaro. Hun har også en niese som på norsk gikk under navnet Tone (originalt navn Melody Mouse).

Det er Anitra Eriksen som har den norske Disney-godkjente stemmen til Minni Mus.

## Minni Mus på andre språk

| Språk | Navn |
| --- | --- |
| Norsk | Minni Mus |
| Svensk | Mimmi Pigg |
| Dansk | Minnie Mouse |
| Islandsk | Mina Mús |
| Samisk | Minni Sáhpán |
| Finsk | Minni Hiiri |
| Engelsk | Minnie Mouse |
| Tysk | Minni Maus |
| Fransk | Minnie |
| Nederlandsk | Minnie Mouse |
| Polsk | Myszka Minnie |
| Tsjekkisk | Minnie |
| Latvisk | Minnija |
| Russisk | Минни Маус |
| Italiensk | Minni |
| Spansk | Minnie |
| Spansk(Colombia og Mexico) | Mimi |
| Portugisisk | Minnie |
| Portugisisk(Brasil) | Minie |
| Gresk | Μίνι Μάους |
| Kinesisk(forenklet) | 米妮 |
| Japansk | ミニーマウス |
| Indonesisk | Mini |
|  |

## Eksterne lenker

* Portrett på Donald Duck & Cos hjemmesider
* Minni Mus i Inducks
* (en) Minni Mus i Disney's HooZoo
# Suishu

Suishu (tradisjonell kinesisk: 隋書, forenklet kinesisk: 隋书, pinyin: *Suīshū*) er et av den store kinesiske historieverker. Det er Tangdynastiets offisielle historie over det forutgående Suidynastiet. Verket var ferdig i 636. Redaktør under arbeidet var Wei Zheng.

Verket består av 85 kapitler, inndelt i tre deler, der den første handler om keiserne og høyadelens liv, mens de andre har friere temaer.

I boken fremgår det at matematikeren Zu Chongzhi (429-500) klarte å beregne verdien av pi til syvende desimal (3,1415927). Det var et rekord som skulle stå seg i 1000 år.

Autoritetsdata
# Jinpyeong av Silla

| Jinpyeong av Silla |
| --- |
| Født | 565 |
| Død | 632  Silla |
| Ektefelle | Maya of Silla 승만부인 |
| Partner(e) | Mishil |
| Far | Crown Prince Dongnyun |
| Mor | Manho buin |
| Søsken | Kim BaekPan Kim Gokpan |
| Barn | Seondeok av Silla Princess Cheonmyeong of Silla Princess Seonhwa of Silla 보화공주 ChonHwa |
| Gravlagt | Gyeongju |

Kong Jinpyeongs grav i Silla-hovedstaden Gyeongju, nå en del av Verdensarvsstedet de historiske områdene i Gyeongju.
**Jinpyeong av Silla** (koreansk hanja: 眞平王; hangeul: 진평왕; revidert romanisering: *Jinpyeong Wang*; født 565?, død 632), personlig navn **Baek Jeong** (白淨; 백정) var den tjuesjette herskeren av det koreanske kongedømmet Silla, et av Koreas tre kongedømmer, som han hersket over fra 579 til sin død i 632. Kong Jinpyeong fulgte i sin farfar, den tidligere kong Jinheungs fotspor i å omorganisere det sentrale styret, og da hans rike ble involvert i mange konflikter med de rivaliserende rikene Baekje og Goguryeo, sendte han utsendinger for å styrke båndene til de kinesiske dynastiene Suí og Táng. Jinpyeong er også kjent for å ha støttet buddhismen som en åndelig retningslinje for sitt rike, og han oppfordret til buddhistiske studier.

Han ble etterfulgt av den eldste av sine tre døtre, som ble dronning Seondeok av Silla.

Autoritetsdata
# Yan (Anshi)

Kart over An Lushan-opprøret
**Yan** (燕; pinyin: *Yān*), også kjent som **Store Yan** (大燕; *Dà Yān*), var et rike opprettet i 756 av opprørsgeneralen An Lushan, som gikk til angrep på Tang-dynastiet under keiser Xuanzong i 755. Staten ble utslettet i 763, da sønnen av da avdøde Lushans nestkommanderende Shi Siming, Shi Chaoyi, som var sistemann som gjorde krav på tittelen av keiser av Yan, ble drept.

## Herskere av Yan

| Tempelnavn | Posthumt navn | Personlig navn | Regjeringstid | Æranavn |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| *Kinesisk navnekonvensjon: Slektsnavn og gitt navn* |
| Ingen | La (剌 *là*) | An Lushan | 756-757 | Shengwu (聖武 *Shèngwǔ*) |
| Ingen | Ingen | An Qingxu | 757-759 | Tiancheng (天成 *Tiānchéng*) |
| Ingen | Ingen | Shi Siming | 759-761 | Shuntian (順天 *Shùntiān*) 759-761 Yingtian (應天 *Yìngtiān*) 761 |
| Ingen | Ingen | Shi Chaoyi | 761-763 | Xiansheng (顯聖 *Xiǎnshèng*) |

## Referanser

## Litteratur

* Christopher I. Beckwith (2009): *Empires of the Silk Road: A History of Central Eurasia from the Bronze Age to the Present*. Princeton: Princeton University Press. ISBN 978-0-691-13589-2.

Autoritetsdata
# Kvinnelinje

**Kvinnelinje**, eller **morslinje**, er i genealogi og delvis i historie et begrep som viser til et mannlig eller kvinnelig menneskes matrilineære opphav, det vil si mor, mormor, mormors mor og videre oppover. Motsatt heter det mannslinje eller farslinje hvor det er snakk om far, farfar, farfars far og videre oppover.

Når det gjelder adel er de tilsvarende, men arkaiske begrepene spinneside og sverdside.

I genetikk snakker man om mitokondrielt opphav og Y-kromosomalt opphav. Et flokksystem der kontinuiteten i flokken følger hunnene kalles matrilineær.

## Se også

* Feministisk økonomi, studiet av økonomi som forsøker å overkomme androsentrisme (mannsvelde; syn og praksis der menn settes i sentrum for forståelsen av verden)
* Kognat (genealogi)
* Mannslinje

## Referanser

## Litteratur

* Schlegel, Alice (1972): *Male dominance and female autonomy: domestic authority in matrilineal societies*. HRAF Press. (Omtale)
* Holden, C.J., Sear, R. & Mace, R. (2003): «Matriliny as daughter-biased investment» (PDF) i: *Evolution & Human Behavior* **24**: 99-112.

## Eksterne lenker

* The origin of Matrilineal Descent in Judaism
* Why is Judaism passed on through the mother?
* «There is No Problem of Descent» ved Louis Jacobs
# Huset York

Yorks hvite rose
**Huset York** var et engelsk fyrstehus og dynasti som nedstammet fra det kongelig huset Plantagenet. Det utgjorde den ene av de to fraksjonene i rosekrigene. Husets navn er hentet fra Richard Plantagenet, 3. hertug av York, og dets symbol var en hvit rose. Tre av dets medlemmer ble konger av England fra 1461 til 1485. Huset York nedstammet i mannlig linje fra Edmund av Langley, 1. hertug av York (1341–1402), den fjerde overlevende sønnen til Edvard III av England, men representerte også Edvards seniorslekt ved å være i kognatisk (gjennom moren) slekt med Lionel, hertug av Clarence, andre overlevende sønn av Edvard III. Det er basert på disse etterkommerne at de gjorde krav på den engelske tronen. Sammenlignet med huset Lancaster, den andre fraksjonen i rosekrigene, hadde York seniorkravet på Englands trone i henhold til kognatisk primogenitur, men juniorkrav i henhold til agnatisk primogenitur. Kongetiden til dette dynastiet endte med at kong Rikard III av England ble drept i slaget ved Bosworth Field i 1485 (og den siste engelske konge som ble drept på slagmarken).

Den mannlige slektslinjen døde ut da Edward Plantagenet, 17. jarl av Warwick døde i 1499. De to adelsslektene York og Lancaster ble forent da Elisabeth av York giftet seg med Henrik VII, og huset Tudor kom da til makten.

Rivaliseringen mellom de to dynastiene har faktisk blitt bevart, i en fredeligere og mer vennskapelig form, som en rivalisering mellom grevskapene Lancashire og Yorkshire.

## Konger fra huset York

* Edvard IV, regjerte 1461–1470 og 1471–1483
* Edvard V, utpekt i 1483, men aldri kronet (en av prinsene i Tower of London)
* Richard III, regjerte 1483–1485

## Referanser
# Cheng-Han

| Cheng-Han |
| --- |
| 成 Chéng 漢 Hàn |
|  |
| Grunnlagt | 304 |
| Opphørt | 347 |
| Hovedstad | Chengdu  |
| Styreform | Monarki |
| Statsoverhode | Keiser |
| Offisielle språk | Ba-shu |
| Statskirke | Kinesisk religion, buddhisme og daoisme. |
| Eksisterte | 304–347 |
|

---

Cheng-Han på Commons |

**Cheng-Han** (tradisjonell kinesisk: 成漢; forenklet kinesisk: 成汉; pinyin: *Chéng-Hàn*) regnes som et av sekstenkongerikene i Kinas historie, og var det første av disse som ble opprettet.

Det eksisterte samtidig med Jìn-dynastiet, og alle dets herskere kalte seg for keisere. Chéng-Hàn representerte egentlig to stater: **Chéng**, opprettet i 304 av Li Xiong, og **Hàn**, opprettet i 338 av Li Shou. Siden begge disse statene ble styrt av Lǐ-familien av bā-etnisiteten, slo kinesiske historikere dem ofte sammen til én enkelt Chéng-Hàn stat.[*trenger referanse*] Herskerfamilien har også blitt beskrevet som ba-di, siden den var opprinnelig ba'er fra dagens Sichuan som hadde bosatt seg blant diene i dagens Gansu. Vestlige kilder refererer ofte til dem som to ulike stater.[*trenger referanse*] Hvorvidt dette er riktig eller ikke er diskuterbart; da Li Shou krevde tronen i 338, regnet han ikke Li Xiongs familie som sine forgjengere, og selv om han fortsatte dyrkelsen av Li Xiong, holdt han den i et separat tempel.[*trenger referanse*] Li Shous sønn Li Shi anerkjente derimot de tidligere keiserne som sine forgjengere.

Man regner vanligvis med at Chéng-Hàn ble oppretta i 304, men til tross for dette hadde Li Te erklært et nytt æranavn i 303, og enkelte kinesiske historikere har regnet selverklæringen av ett nytt æranavn for å være et symbol på et nytt rike, men på den tida krevde ikke Li Te å være keiser eller å ha andre spesielle titler.[*trenger referanse*]

## Chénghàns herskere

| Tempelnavn | Posthumt navn | Personlig navn | Regjeringsperiode | Æranavn |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **Chéng** 303 eller 304-338 |
| Shǐzǔ (始祖) eller Shìzǔ (世祖) | Jǐng (景) | Lǐ Tè (李特) | 303 | *Jiànchū* (建初) eller *Jǐngchū* (景初) 303 |
| Intet | Intet | Lǐ Liú (李流) | Flere måneder i 303 | Intet |
| Tàizōng (太宗) | Wǔ (武) | Lǐ Xióng (李雄) | 303-334 | *Jiànxīng* (建興) 304-306 *Yànpíng* (晏平) 306-311 *Yùhéng* (玉衡) 311-334 |
| Intet | Āi (哀) | Lǐ Bān (李班) | Syv måneder i 334 | *Yùhéng* (玉衡) 334 |
| Intet | Yōugōng (幽公) | Lǐ Qī (李期) | 334-338 | *Yùhéng* (玉恆) 335-338 |
| **Hàn** 338-347 |
| Zhōngzōng (中宗) | Zhāowén (昭文) | Lǐ Shòu (李壽) | 338-343 | *Hànxīng* (漢興) 338-343 |
| Intet | (歸義侯Guīyìhóu) | Lǐ Shì (李勢) | 343-347 | *Tàihé* (太和) 343-346 *Jiàníng* (嘉寧) 346-347 |

## Litteratur

* Thomas J. Barfield: *The Perilous Frontier: Nomadic Empires and China.* Blackwell, Cambridge MA/Oxford 1989
* Albert E. Dien: *Six Dynasties Civilization.* Yale University Press, New Haven/London 2007.
* David A. Graff: *Medieval Chinese warfare, 300–900.* Routledge, London 2002
* Piero Corradini. *The Barbarian States in North China*. s. 163–232.

Autoritetsdata
# Sverreætten

**Sverreætten** er en vanlig betegnelse på de norske kongene og deres familier som stammer i mannslinjen (agnatisk) fra kong Sverre. Dette for å skille ætten fra hårfagreætten som brukes om de kongene og disses familier som i mannslinjen stammer fra Harald Hårfagre.

Betegnelsen *sverreætten* brukes fordi det i vår tid anses for å være mest sannsynlig at Sverre ikke stammer fra Harald Hårfagre i mannslinjen.

Sverreætten døde i 1319 ut i mannslinjen med kong Håkon V Magnusson.

Autoritetsdata
# Almoravidene

Almoravidenes rike
**Almoravidene** var et berbisk dynasti som på sitt høydepunkt omkring år 1100 hersket over Maghreb og al-Andalus. Dynastiet startet som en muslimsk asketisk bevegelse rundt 1040, men utviklet seg snart i en militaristisk retning. I løpet av 1050-årene ekspanderte almoravidene til de kontrollerte et område tilsvarende det moderne Marokko. Marrakech ble grunnlagt som rikets hovedstad i 1062. Nabostaten Tlemcen falt i 1080.

I løpet av 1090-årene ble også al-Andalus (dagens Spania) erobret. Her ble almoravidene ønsket som redningsmenn av befolkningen etter flere tiår med strid og splittelse under de såkalte taifa-kongedømmene.

Allerede på 1130-årene begynte riket å falle sammen etter en rekke nederlag mot de kristne. Almohadenes erobring av Marrakech i 1147 markerer sluttpunktet på almoravidenes herredømme.

## Herskere

* Yusuf ibn Tashfin (1061–1106)
* Ali ibn Yusuf (1106–42)
* Tashfin ibn Ali (1142–46)
* Ibrahim ibn Tashfin (1146)
* Ishaq ibn Ali (1146–47)

## Eksterne lenker

* (en) Almoravid dynasty – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
# Keiser Gong av Sui

| Keiser Gong av Sui |
| --- |
| Født | 605 |
| Død | 14. sep. 619   |
| Beskjeftigelse | Monark  |
| Embete | * Keiser av Kina (617–618)
 |
| Far | Yang Zhao |
| Mor | consort Wei |
| Søsken | Yang Tong Yang Tan |
| Nasjonalitet | Sui-dynastiet Tang-dynastiet |

**Keiser Gong av Sui**, **Gongdi** eller Sui* Gongdi** 恭帝侑 (født **Yang You** 楊侑 605, myrdet 619) var det kinesiske Sui-dynastiets siste keiser. Etter at hans bestefar Yangdi ble avsatt (og senere kvalt), ble han kronet til keiser i Chang'an. Han var imidlertid bare en marionett i regenten Li Yuans hender.[*trenger referanse*] Ett år etter vendte Li Yuan seg imot Gongdi, erobret Luoyang og grunnla Tang-dynastiet. Gongdi fikk leve litt lenger, men ble til slutt myrdet på den nye keisers ordre i 619.[*trenger referanse*]

## Referanser

## Litteratur

* *Suishu*
# Gaochang

Ruiner i Gaochang
**Gaochang** (kinesisk: 高昌, uigursk: *Xoqo*), eller **Qarakhoja**, er stedet for en gammel oaseby i nordranden av den ugjestmilde Taklamakanørkenen i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina. I oldtiden vokste det frem et kinesisk kongedynasti her, grunnlagt av tilflyttere fra Kina i 640 e.Kr. Byen ble et travelt handelssenter for reisende langs Silkeveien.

Gaochang ligger i sørøstre rand av byfylket Turfans fylkesområde (i rødt) i Xinjiang
Ruinene ligger ca. 30 km sørøst for byen Turfan.

## Eksterne lenker

* (en) Gaochang ruins – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Ancient Gaochang City
* The Silk Road

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Jiangnan

*Jiangnan er også navnet på et distrikt i Nanning i den autonome region Guangxi i Kina. Jiangnan er også et av navnene på regionen fra Nanjing til Shanghai, sør for Yangtze. Dessuten er Jiangnan navnet på et sted i Jilin-provinsen.*
Nanking sive Kiangnan (*Nanjing eller Jiangnan*), det niende kart over provinsene i Det kinesiske keiserrike i pater Martino Martinis og Joan Blaeus 1655 Novus Atlas Sinensis (*Nytt Kina-Atlas*) av 1655.
**Jiangnan** (kinesisk: 江南, pinyin: *Jiāngnán*, Wade-Giles: *Chiangnan*) er en tidligere provins i Kina (fra 1644 til 1666), som i tillegg til dette området også omfattet resten av dagens provins Jiangsu og provinsen Anhui.

Ettersom denne geografiske betydningen av Jiangnan fikk fotfeste, ble ordet ofte benyttet for å beskrive dette området også, skjønt det er meget større enn det «egentlige» Jiangnan.

## Referanser
# Zhangye

Zhangyes store Buddha
Zhangye i Gansu
**Zhangye** (forenklet kinesisk: 张掖; tradisjonell kinesisk: 張掖; pinyin: *Zhāngyè*; Wade-Giles: *Chang-yeh*) er en by på prefekturnivå i provinsen Gansu i det vestlige Kina. Tidligere het byen **Ganzhou**. Befolkningen innen selve byen anslås (2004) til 489 000, men hele prefekturet har 1,17 millioner innbyggere. Vestlige deler av Den kinesiske mur går gjennom prefekturet.

Zhangye er en del av Hexikorridoren, den farbare og beboelige stripen mellom høyfjellene i sørvest og Tenggerørkenen i nordøst.

## Historie

I de fem dynastiers og ti kongedømmers tid lå det lille middelalderriket Ganzhou her.

Marco Polo (1254–1324) beskriver i sine reiseskildringer (*Il Milione*) at han tilbragte ett år i en by kalt Campichu. Man anser at den byen må ha vært Ganzhou (Zhangye).

## Kulturminner

I Zhangye ligger Dafo Si, med Kinas største liggende Buddha-statue. Den er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Administrasjon

Byprefekturet Zhangye har jurisdiksjon over ett distrikt (区 *qū*), 4 fylker (县 *xiàn*) og ett autonomt fylke (自治县 *zìzhìxiàn*).

| Kart |
| --- |
|  |
| # | Navn | Hanzi | Hanyu Pinyin | Befolkning (2004 est.) | Areal (km²) | Tetthet (/km²) |
| **Distrikter** |
| 1 | Ganzhou | 甘州区 | Gānzhōu Qū | 500 000 | 4 240 | 120 |
| **Fylker** |
| 2 | Minle | 民乐县 | Mínlè Xiàn | 240 000 | 3 687 | 65 |
| 3 | Linze | 临泽县 | Línzé Xiàn | 150 000 | 2 777 | 54 |
| 4 | Gaotai | 高台县 | Gāotái Xiàn | 160 000 | 4 312 | 37 |
| 5 | Shandan | 山丹县 | Shāndān Xiàn | 190 000 | 5 402 | 35 |
| **Autonome fylker** |
| 6 | Sunan (For yugurene) | 肃南裕固族自治县 | Sùnán Yùgùzú Zìzhìxiàn | 40 000 | 20 456 | 2 |

## Samferdsel

Kinas riksvei 227 ender i Zhangye. Veien fører fra Xining i provinsen Qinghai til Zhangye.

Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender på grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.

## Eksterne lenker

* Offisielt nettsted

* (en) Zhangye – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
# Liao He

**Liao He** (kinesisk: 遼河, pinyin: *Liáo hé*, Wade-Giles: *Liao Ho*; «Liaoelven») er den største elven i det sørlige Mandsjuria i Kina, og er 1 345 km lang. Både provinsen Liaoning og Liaodonghalvøya har sine navn fra elva.

Liao He
Liao He har to større sideelver:

* *Laoha He* som begynner i sørøstre Indre Mongolia med utspring i fylket Pingquan i provinsen Hebei, og med sideelvene
	+ *Xinkai He* noe lenger nord – tørr i sitt øverste løp annet enn etter regnstormer
	+ *Hulin He* fra det vestre Liaoning, og som bare sjelden når ned til Liao Hes hovedløp.

* *Dongliao He* som kommer østenfra fra fjellene i det sentrale Liaodong og Jilin, med sine kilder i fylket Dongliao i Jilin.

*Laoha He* og *Dongliao He* møtes i fylket Changtu i Liaoning, nær der Liaoning, Jilin og Indre Mongolia grenser mot hverandre. Derfra heter den samlede elven for *Liao He* og renner sørover til Bohaibukten. På sin vei sørover mottar den sideelvene *Hun He* og *Taizi He*, som begge flyter ned fra fjellkjeden Qianshan.

En rekke storbyer ligger ved Hun He; de største er provinshovedstaden Shenyang og Fushun. Anshan ligger lenger sør og Yingkou nær munningen.

Liao He har et nedlagsområde på over 232 000 kvadratkilometer, men det tømmer bare om lag 500 kubikkmeter vann i sekundet ut i havet. Det er ca. 5% av vannmassen i f.eks Perleelven i Sør-Kina.

Likesom Huang He fører Liao He med seg en svært stor mengde sedimentmasse fordi den mange steder renner gjennom områder med pulveraktig løss. I 1958 endret den sitt løp, noe den har gjort mange ganger i løpet av kjent historie.

Effekten av vannkraftverk i elva er beskjeden grunnet den moderate vannmengden. Reguleringen av vassdraget benyttes først og fremst for å hindre flom og siltdannelse, for irrigiasjon og vannforsyning. De største demningene er: Hongshan-demningen (Indre Mongolia), Qinghe-demningen, Chaihe-demningen, Dahuofang-demningen, Guangyinge-demningen, Canwo-demningen, og Tanghe-demningen.

## Litteratur

*Cihai.* Shanghai cishu chubanshe, Shanghai 2002, ISBN 7-5326-0839-5
# Historiker

Herodot har populært fått æren av å være den første historikeren
En **historiker** er en person som jobber med faget historie; en som nedskriver og fortolker historien. Det har eksistert historikere i ulike sivilisasjoner i tusener av år.

For å bli historiker i moderne tid er det vanlig å studere historie ved et universitet e.l. til høyere nivå. Tittelen historiker er imidlertid ikke beskyttet, og man kan arbeide med historie uten å ha bakgrunn fra universitetsfaget historie, eller gjennom å opparbeide seg tilsvarende akademisk kompetanse uten formalisert utdannelse. Uttrykket blir også brukt om representanter for andre fag som arbeider med den historiske dimensjonen av sitt fag eller vitenskapshistorie mer allment, for eksempel jurister som arbeider med rettshistorie og medisinere som arbeider med medisinhistorie, som da gjerne betegnes eksempelvis rettshistorikere eller medisinhistorikere.

## Eksterne lenker

* (en) Historians – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av historiker