Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Kapital

**Kapital** er et økonomisk begrep som kan ha flere betydninger. I økonomisk sammenheng brukes begrepet kapital om noe som investeres i produksjon av varer eller tjenester. Kapital regnes derfor som en produksjonsfaktor.

## I klassisk økonomi

I klassisk økonomisk betydning, slik det bl.a er overlevert av Adam Smith og David Ricardo, består kapital av følgende elementer:

* Det kan brukes til produksjon av andre varer.
* Det har blitt produsert (i motsetning til landområder, naturressurser etc.).
* Det brukes ikke opp umiddelbart.

Denne oppfatning har også gjort seg gjeldende blant nyliberalistiske tenkere.

### Arbeidende kapital

«Arbeidende kapital» er et begrep som i Norge knyttes til diskusjoner om formuesskatt. Det skilles da mellom økonomiske midler som «bidrar til verdiskapning og er med på å skape arbeidsplasser», og andre økonomiske midler. Ifølge siviløkonom og politiker Dag Vangsnes er det lite hensiktsmessig å snakke om arbeidende kapital, da all kapital reelt sett er i arbeid. Samme oppfatning har Espen Sirnes, førsteamanuensis i finans ved Universitetet i Tromsø. I et intervju med avisen *Dagens Næringsliv* gikk forhenværende finansminister Siv Jensen ut mot Høyres bruk av begrepet: «Hva er det, da? Det er et kunstig skille. All kapital arbeider»

## Marxistisk oppfattelse av kapital

Karl Marx mener kapital er en direkte følge av den private eiendomsrett. Teorien knyttes tett opp mot forståelsen av merverdien. Kapital er ifølge Marx enhver verdi som gir sin eier anledning til å tilegne seg en del av merverdien produsert i den samfunnsmessige produksjon.

### Konstant og variabel kapital

Marx skiller mellom to former for kapital. På en side investeres det i maskiner, ressurser og liknende – som i seg selv ikke produserer verdi. Dette kalte Marx "konstant kapital". På en annen side investeres det i arbeidskraft – og arbeidskraften er, ifølge Marx, det verdiskapende element i produksjonen. Denne verdi utvikler seg, denne delen av kapitalen forandrer form og utvikler seg og derfor kalles den for "variabel kapital". Dette har sammenheng med Marx' arbeidsverditeori.

## Referanser

## Kilder

* (no) «Kapital» i *Store norske leksikon*

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Quinnipiac University

**Quinnipiac University** er et privat, ikke-kommersielt universitet i Hamden, like nord for New Haven. Quinnipiac har over 63 studieprogrammer.

Det ble grunnlagt som *Connecticut College of Commerce* i 1929, fikk navnet *Quinnipiac College* i 1951 til minne om indianerstammen Quinnipiac som bebodde området frem til 1800-tallet. I 1952 fikk Quinnipiac administrativ kontroll over *Larson College*, et privat college for kvinner. I juli 2000 fikk lærestedet navnet *Quinnipiac University*.

Lærestedet har følgende avdelinger og fakulteter:

* School of Business
* School of Communications
* School of Health Sciences
* School of Law
* College of Liberal Arts
* College of Professional Studies
* Division of Education

Ved universitetet var det 7 341 studenter og 778 vitenskapelig ansatte i 2006, altså en meget tett lærertetthet, og samme året var skolepengene US$ 28 720 for alle studenter. Studiene gis opp til doktorgradsnivå. Doktorgraden i jus (Juris Doctor) har blitt tildelt siden 1995.

Lærestedet driver også *Quinnipiac Polling Institute*, et nasjonalt anerkjent og meget brukt meningsmålingsinstitutt i USA.

## Eksterne lenker

* (en) Offisielt nettsted

* (en) Quinnipiac University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Official Athletics Site Arkivert 17. mai 2008 hos Wayback Machine.
* Quinnipiac Polling Institute
* The Chronicle Student Newspaper
# Nanzhili

**Nanzhili** (kinesisk: 南直隸, pinyin: *Nánzhílì*) var navnet på en provins i Kina under Ming-dynastiet (1368–1644). Den omfattet omtrent det som i dag er de to provinsene Anhui og Jiangsu.

Til å begynne med henla Ming-dynastiet hovedstaden sin til Nanjing. Men etter at Zhu Di (Yongle-keiseren) kom til makt i 1402 ved et kupp, ble hovedstaden flyttet til Beijing, langt i nord. Byenes navn gjenspeiler dette den dag i dag: «Nanjing» betyr «sørlig hovedstad», og «Beijing» betyr «nordlig hovedstad». Hele det som nå er Jiangsu og naboprovinsen Anhui beholdt imidlertid sin særstatus som territorium direktestyrt av sentralregjeringen (i motsetning til av en provinsregjering), og ble kalt Nanzhili (南直隸, «sørlig direktestyrt»).

Qing-dynastiet, som kom til makten i 1644, endret direktestyret ved å omgjøre Nanzhili til provinsen Jiangnan. Etter kort tid, i 1666, ble så provinsen delt i to; Jiangsu og Anhui.

Autoritetsdata
# Den franske konsesjon i Shanghai

Et tsjekkoslovakisk kart over Shanghai fra 1930, med den franske konsesjon inntegnet
Blanding av gammelt og nytt i den tidligere franske konsesjon
**Den franske konsesjon i Shanghai** (kinesisk: 上海法租界; pinyin: *Shànghǎi Fǎ Zūjiè*, fransk: *La concession française de Shanghai*) var et franskkontrollert område i det sentrale Shanghai mellom 1849 til 1946.

Den 6. april 1849 utvirket den franske konsul i Shanghai, Charles de Montigny, en konsesjon og proklamasjon fra den kinesiske *daotai* (en lokalmyndighet, *dao*, sammenlignbart med *guvernør*) Lin Gui som definerte franske borgeres bosettingssone i byen.

Hus i det gamle konsesjonsområdet
Den tettbygde delen av dette området lå nord for den såkalte Kineserbyen, og var ellers avgrenset i øst av elven Huangpu og i nord av kanalen Yangqingbang langs sørgrensen til den britiske konsesjon. Dimensjonene på 66 hektar var blant de mer beskjedne av de utenlandske konsesjoner i byen (den britiskdominerte internasjonale bosetning var på 199 ha). I dag ligger dette franske området innen det moderne bydistriktet Huangpu.

Selv om konsesjonen begynte som et område for franskmenn, tiltrakk det seg raskt folk fra an rekke andre land.

I 1920-årene, etter at konsesjonen var blitt utvidet vestover, begynte britiske og amerikanske forretningsfolk som arbeidet i den internasjonale sonen (Shanghai International Settlement) å bygge seg mer rommelige residenser i den nye delen av franske konsesjon. Man kan fremdeles se noen spor av dette engelskspråklige nærvær i *American College*-bygningen i *Rue de Pétain* (nå Hengshan Lu) og *Community Church* like i nærheten.

Shanghai fikk en kraftig tilflytting av russiske immigranter i kjølvannet av den russiske revolusjon. Dette økte den russiske befolkning i den franske konsesjon fra 41 i 1915 til 7000. Dette talle økte ytterligere til 8260 i 1934 med den japanske okkupasjon av Mandsjuria. To russisk-ortodokse kirkebygg er fremdeles å se i området. Det russiske nærvær var særlig påtagelig langs avenue Joffre.

Den kinesiske befolkning i området økte kraftig under Taipingopprøret, og var kommet opp i 500.000 rett før utbruddet av den annen sino-japanske krig. Under annen verdenskrig nøyde japanerne seg til å begynne med å okkupere de kinesiske deler av byen, og lot de utenlandske områdene i fred. Da steg antall kinesere i den franske konsesjon til 825.342.

Konsesjonen opphørte etter avtale mellom Frankrike og Republikken Kina den 1. mars 1946.

## Litteratur

* Maybon, Ch. B (1929) *Histoire de la Concession Française de Changhai*, Paris: Librairie Plon
* Cady, J. F. (1942) "The Beginnings of French Imperialism in the Pacific Orient", *The Journal of Modern History*, Vol. 14, No. 1 (Mar., 1942), pp. 71–87

## Eksterne lenker

Le Paris de l'Orient – Présence française à Shanghai, 1849-1946

Autoritetsdata
# Konsulat

Skilt for Danmarks konsulat i München
**Konsulat** er en diplomatisk representasjon som vanligvis er underlagt et fremmed lands ambassade i samme land. Konsulatet er ambassadens stedlige representasjon og tar hånd om rutinemessige saker som på en ambassade. Sjefen er da en konsul.

Det forekommer også at et konsulat kan være underlagt en ambassade i et annet land. Sjefens tittel er da chargé d'affaires, under forutsetning av at det bemannes med en diplomatisk utsending fra senderlandet.

I de tilfeller senderlandet ikke har egne diplomater i en by, kan man i samråd med vertslandet opprette et honorært konsulat. Sjefen, en honorær konsul, er da gjerne en statsborger av vertslandet. Hvis embetet er ulønnet, kan den honorære konsulen ta seg betalt for sine tjenester.

## Se også

* Liste over utenlandske generalkonsulater i Norge
* Nordiske utenriksstasjoner
# Baosteel

Konsernet **Shanghai Baosteel Group Corporation** (上海宝钢集团公, *Shànghǎi Bǎogāng Jítuán Gōngsī*, kort: **Baosteel**) er det største av folkerepublikken Kinas jern- og stålfirmakonglomerater. Firmaet har hovedkontor i Shanghai, i bydistriktet Baoshan; derav navnet.

Det nåværende konsernet ble til den 17. november 1998 ved en fusjon av firmaene **Baoshan Iron and Steel (Group) Corporation**, *Shanghai Metallurgical Holding Group Corporation* og *Shanghai Meishan Group Co., Ltd.*.

## Eksterne lenker

* (zh) Offisielt nettsted

* (en) China Baowu Steel Group – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Baosteel, kinesisk nettsted
# Zhu Rongji

| Zhu Rongji |
| --- |
|  |
| Født | 1. okt. 1928 (97 år) Changsha |
| Beskjeftigelse | Politiker, ingeniør, forretningsdrivende  |
| Embete | * Vice Premier of the State Council of the People's Republic of China (1993–1998)
* Kinas statsminister (1998–2003)
* mayor of Shanghai (1988–1991)
* Medlem av Kinas politbyrå (1992–2002)
* partisekretær i Shanghai (1989–1991)
* medlem av politbyråets stående komité til Kinas kommunistparti (1992–2002)
 |
| Utdannet ved | Tsinghuauniversitetet (–1951; studieretning: elektroteknikk) |
| Ektefelle | Lao An |
| Far | Zhu Kuanshu |
| Barn | Zhu Yunlai |
| Parti | Kinas kommunistparti |
| Nasjonalitet | Kina Republikken Kina |
|

---

Zhu Rongji på Commons |

**Zhu Rongji** (kinesisk: 朱镕基, pinyin: *Zhū Róngjī*; Wade–Giles: *Chu Jung-chi*; født 20. oktober 1928 i Changsha i Hunan i Kina) er en kinesisk politiker, og var Folkerepublikken Kinas statsminister, eller mer presist Formann for Folkerepublikkens Statsråd, fra 1998 til 2003.

Han betraktes som medlem av «Shanghaiklikken».

Zhu Rongji studerte ved Tsinghua-universitetet i Beijing fra 1947 til 1951, og ble medlem av Det kinesiske kommunistparti i 1949.

Fra 1987 til 1991 var han borgermester av Shanghai. I 1992 ble han viseformann for Folkerepublikken Kinas Statsråd, og i 1998 formann for Statsrådet, det vil si statsminister.

Zhu Rongji nedstammer direkte fra Hongwu-keiseren (1328–1398), som i 1368 grunnla Ming-dynastiet.

## Referanser

## Eksterne lenker

* (en) Zhu Rongji – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* (en) Zhu Rongji hos China Vitae
# Mei Lanfang

| Mei Lanfang |
| --- |
|  |
| Født | 22. okt. 1894 Beijing |
| Død | 8. aug. 1961   (66 år) Beijing |
| Beskjeftigelse | Politiker, skuespiller, teaterskuespiller, sanger, Chinese opera actor, Kunqu actor, Peking opera actor, filmskuespiller, filmmanuskriptforfatter, filmregissør  |
| Embete | * Medlem av Den nasjonale folkekongress (1st National People's Congress)
 |
| Barn | Mei Baochen Mei Shaowu Mei Baoyue Mei Baojiu |
| Parti | Kinas kommunistparti |
| Nasjonalitet | Kina Republikken Kina Qing-dynastiet |
| Gravlagt | Beijing |
|

---

Mei Lanfang på Commons |

Mei Lanfang
Mei Lanfang
**Mei Lanfang** (tradisjonell kinesisk: 梅蘭芳; forenklet kinesisk: 梅兰芳, pinyin: *Méi Lánfāng*, født 22. oktober 1894 i Beijing i Kina, død 8. august 1961 samme sted) var en kinesisk skuespiller/sanger innen pekingoperaen. Han er kjent for sine *qingyi*roller, en type *dan*-rolle. Dette var roller for kvinneskikkelser.

*Mei Lanfang* er hans teaternavn, og oppfattes på kinesisk gjennomgående som et feminint navn. Hans egentlige navn var **Méi Lán** (tradisjonell kinesisk: 梅瀾).

Mei, Shang Xiaoyun, Cheng Yanqiu og Xun Huisheng ble på 1920-tallet kjent som de fire Dan fra Pekingoperaens blomstringstid. .

## Liv og virke

### Bakgrunn

Meis familiebakgrunn var fra Taizhou i provinsen Jiangsu; familien hadde bakgrunn innen pekingopera (jingju) og kunju. Allerede som 10-åring innledet han sin karriere på scenen i Guangheteateret. ; den skulle vare i femti år.

### Karriere

Hans spesialitet var kvinneroller som han spilte og sang på et meget mykt og dannet vis. Han forble i *dan*-sporet, men utviklet stadig nye teknikker innen stilen. Hans mest kjente roller, alle av kvinneskikkelser, ble utført med en *flair* som skulle danne skole innen kinesisk opera - «Mei-skolen».

Han betød også meget for å videreføre *kunqu*tradisjonen, og ble særlig husket for sine tolkninger av Du Liniang (杜麗娘; i *Peonpaviljongen*) og Bai Suzhen (白素貞; i *Leifengpagoden*) og den skjønne Yu (i *Farvel min konkubine*). Meis berømte tolkning av Den skjønne Yu har så historisk minneverdig at Wenting Song fremholder at han var en av det moderne Kinas fremste vokalartister.

Han ble også lagt merke til utenlands. Både Charlie Chaplin og Bertolt Brecht var fascinert av hans kunst; sistnevnte skrev en rekke essayas om det kinesiske teater i alminnelighet og om behandlingen av «fremmedgjøring» eller «desillusjon» i særdeleshet. Blant andre beundrere av Mei Lanfang var Douglas Fairbanks, Sergei Eisenstein og Vsevolod Meyerhold.

I 1949 ble Mei sjef for Beijings pekingopera, og fikk også andre tunge kulturposter.

## Filmatisering

I 2000 ble det produsert en kinesisk dokumentarfilm om Mei Lanfang.

Mei Lanfangs livshistorie ble i 2008 også til en spillefilm, redigert av Chen Kaige, med hongkongkineseren Leon Lai i hovedrollen, Chen Hong som hans første hustru og Zhang Ziyi som hans elskerinne.

## Referanser

## Eksterne lenker

* (en) Mei Lanfang på Internet Movie Database

* (en) Mei Lanfang hos The Movie Database
# Rose, Rose, I Love You

Rose, Rose, I Love You er den standard engelske tittel på den mest populære oversettelsen av den kinesiske shidaiqusangen Meigui meigui wo ai ni (kinesisk: 玫瑰玫瑰我愛你, pinyin: *Méigui méigui wǒ ài nǐ*) som opprinnelig ble innspilt av Yao Lee (姚莉) i 1940. En engelskspråklig versjon med tekst som hadde lite til felles med den opprinnelige mandarin ble innspilt av Frankie Laine i 1951.

*Rose, Rose, I Love You* er så langt (2014) den eneste populærmelodi i USA som har sin opprinnelse i Kina og er skrevet av en kinesisk omponist.

Sangen er også kjent som *Shanghai Rose* og *China Rose*.

## Méigui méigui wǒ ài nǐ (玫瑰玫瑰我愛你)

Den kinesiske tekst ble skrevet av Wu Cun (Ng Chuen; 吳村 *Wú Cūn*) og musikken av kunstnernavnet Lin Mei (林枚), den siste egentlig komponisten Chen Gexin (陳歌辛). Sangen ble innspilt i 1940 med Yao Lee som et interludium for filmen *Singing Girl* og sendt ut som single grammofonplate av Pathé Records (EMI) katalognummer B. 597. Yao Lees mandarinversjon ble også sluppet i USA og Storbritannia tidlig i 1950-årene av Columbia Records.

En engelskspråklig versjon av den britiske radioprogramleder Wilfrid Thomas ble innspilt av den amerikanske sangeren Frankie Laine og Norman Luboffs kor, med Paul Weston og hans orkester, den 6. april 1951, og sluppet av Columbia Records. Like etter kom en annen oversettelse den 5. mai 1951 med
Petula Clark, med navnet **May Kway**. Særlig Frankie Laines, men også Petula Clarkes, versjoner gjorde det meget godt.

Det er også laget versjoner på kantonesisk og på vietnamesisk.

## Eksterne lenker

* "A Rose Is a Rose ..." Arkivert 23. november 2010 hos Wayback Machine. *Time*. 14. mai 1951. Sett 30. januar 2007. Her er noen feil om den kinesiske originalen av sangen.

Autoritetsdata
# Hou Hanshu

Hou Hanshu (tradisjonell kinesisk: 後漢書, forenklet kinesisk: 后汉书, pinyin: *Hòu Hàn-shū*; «Det senere Handynastis historie») er et offisielt kinesisk historieverk sammenstilt av Fan Ye, og omhandler det senere (eller østlige) Handynastiet (25-220).

Hou Hanshu inngår i det som kalles De fire tidlige historieverk (前四史); de øvrige er *Shiji*, *Hanshu* og *Sanguo Zhi*. Disse fire regnes i sin tur som del av De tjuefire historieverk (二十四史).

Fan Ye benyttet seg av flere tidligere historieverk, deriblant *Shiji* av Sima Qian og *Hanshu* av Ban Gu, samt mange andre hvorav de fleste ikke er blitt bevart i fullstendig stand for ettertiden.

## Litteratur

* Hill, John E. (2003): *Annotated Translation of the Chapter on the Western Regions according to the 'Hou Hanshu'* , andre utgave
* Yu, Taishan (2004): *A History of the Relationships between the Western and Eastern Han, Wei, Jin, Northern and Southern Dynasties and the Western Regions*. Sino-Platonic Papers No. 131 mars 2004. Dept. of East Asian Languages and Civilizations, University of Pennsylvania.
# Folkets plass (Shanghai)

Folkets plass i Shanghai
Shanghais hesteveddeløpsbane i 1912
I dette kartet fra 1933 over Shanghai, vises veddeløpsbanen til venstre, i grønt.
**Folkets park** (forenklet kinesisk: 人民广场, tradisjonell kinesisk: 人民廣場, pinyin: *Rénmín Guǎngchǎng*) er en stor offentlig folkepark ovenfor gaten Nanjing lu i bydistriktet Huangpu i Shanghai i Folkerepublikken Kina. Der ligger blant annet Shanghais byregjerings hovedbygning.

## Historie

Byregjeringens hovedsete
Forut for 1949, da Folkerepublikken Kina ble opprettet, var det som nå er Folkets Park del av Shanghais hesteveddeløpsbane. Etter at pengespill og hestekappløp ble forbudt av den nye regjeringen, ble en stor del av anlegget omgjort til Folkets Park. Dens hovedtribune ble benyttet som podium og tribuner ved store parader og demonstrasjonstog.

I 1990-årene ble det foretatt store endringer. Byregjeringen, som inntil da hadde holdt hus ved The Bund, i den tidligere HSBC-bygningen, ble flyttet dit. Også Shanghais museum fikk nye lokaler her, etter å ha holdt til i en tidligere forretningsbygning. Senere tilkom også Shanghai Store Teater og Shanghais byplanleggingsutstillingshall.

Noen deler av det tidligere veddeløpsbaneanlegget er blitt beholdt. Klubbhusets bygning er blitt til Shanghais kunstmuseum.

## Eksterne lenker

* (en) People's Square – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Apr. 2007 Sept. 2007 oktober 2007 Jan. 2008 YouTube videoer
# Xuhui elvepromenade

Xuhui elvepromenade
**Xuhui elvepromenade** (tradisjonell kinesisk: 徐匯濱江, forenklet kinesisk: 徐汇滨江, pinyin: *Xúhuì bīnjiāng*, shanghainesisk: [ʑi²³ɦuɛ²³bin⁵³gɑ̃⁵³], engelsk: *Shanghai Corniche*) er et rekreasjonsområde ferdigstilt i 2011 i Xuhui bydel i Shanghai som strekker seg 8,5 kilometer fra Lupu-broen til Xupu-broen. Promenadeområdet er anlagt i stil med og etter modell av The Bund, byens mest berømte elvepromenade. Xuhui elvepromenade er designet av Peter Verity (PDRc Ltd), som vant arkitektkonkurransen om utviklingsplan for området i 2007.

## Referanser

## Eksterne lenker

* 徐汇滨江公共空间昨天开放 (inneholder et par svært gode fotografier)
# St. John’s University (Shanghai)

Foto fra 1908
**Saint John's University** (kinesisk: 圣约翰大学, pinyin: *Shèng Yuēhàn Dàxué*) var et anglikansk universitet i Shanghai i Kina. Før den kinesiske borgerkrig ble det ansett som et av de fremste universitetene i byen og i landet. I 1952 ble universitet oppsplittet på den måten at dets forskjellige fakulteter ble lagt til lignende fakulteter fra andre universiteter for å danne en rekke spesialiserte universiteter.

Dets campus lå inne i en skarp buktning i Suzhouelven vest i Shanghais sentrum, i det som i dag er bydistriktet Changning.

## Historie

Universitetet ble stiftet i 1897 av den anglikanske biskop Samuel Isaac Joseph Schereschewsky av Shanghai, ved at to anglikanske colleger i byen ble sammenslått. *St. John's College* begynte med 39 studenter, og underviste for det meste på kinesisk. I 1891 gikk det over til engelsk som undervisningsspråk, og kursene begynte å fokusere på naturvitenskaper og naturfilosofi.

Universitetet ble registrert i den amerikanske staten Washington og hadde dermed status som et «innenriks» universitet med den fordel at studenter kunne fortsette uten problemer på amerikanske læresteder. Det førte til at universitetet tiltrakk seg noen av byens rikeste og mest begavede. Det var den første institusjon som gav amerikansk *bachelor's degree* i Kina, fra 1907.

Universitetsbygningen hadde både kinesiske og vestlige arkitektoniske elementer.

St. John's overstod den kinesiske borgerkrig, men i 1952 omdannet Det kinesiske kommunistparti det og andre universiteter etter sovjetisk modell i faglig spesialiserte universiteter. Dermed forsvant St. John's som egen institusjon. De fleste av dets fakulteter ble inkorporert i *East China Normal University* og *Fudan University*. Dens medisinerskole ble del av *Shanghai Second Medical College*. som i 2005 ble medisinerskolen for *Shanghai Jiaotong University*. St. John's *campus* ble til *East China University of Politics and Law.*

## Alumni

Mange kjente personer har studert ved St. John's, blant annet:

* Wellington Koo, diplomat, tidligere utenriksminister for Republikken Kina, tidligere dommer ved og visepresident for Den internasjonale domstolen
* Lin Yutang, forfatter
* Francis Hsu, tidligere katolsk biskop av Hongkong
* Shi Jiuyong, jurist, president for Den internasjonale domstolen
* I.M. Pei, arkitekt
* T.V. Soong, politiker, bror av Soong-søstrene, var statsminister for Republikken Kina
* K.H. Ting, anglikansk biskop og leder for Tre-Selv-kirken i Folkerepublikken Kina
* Yen Chia-kan, politiker, tidligere visepresident og president for Republikken Kina
* Rong Yiren, «rød kapitalist», var visepresident for Folkerepublikken Kina
* David Au, grunnlegger av *Sincere Company*, Kinas første supermarked

## Eksterne lenker

* St John's University Alumni Association
# Modernisering

**Modernisering** er praksisen som involverer å endre betingelser eller vilkår for organisasjoner, grupper av mennesker eller samfunnet som en helhet, på en måte som endrer privilegiene til gruppen i tråd med moderne teknologi eller moderne kunnskap.

Ifølge sosiologen Peter Wagner kan modernisering bli sett på som prosesser og som offensiver. Den første definisjonen er ofte brukt av media og politikere, og foreslår at det er objekter (for eksempel datateknologi eller utdaterte lover) som gjør modernisering nødvendig eller ønskelig. Denne definisjonen gjør kritikk av modernisering vanskelig, siden den forutsetter at det er objektene, eller tingene, som former rammene for menneskelig samhandling. Definisjonen er statisk, i og med at den ikke har i seg handlende subjekt. Den siste definisjonen, moderniseringsoffensiver, setter i stedet handlende aktører i sentrum, og foreslår at det er disse som kontrollerer både ting og endringene som f.eks. datateknologien gjør mulig. Moderniseringsoffensiver blir da et produkt av menneskelig planlegging og samhandling, som kan bli både endret og kritisert.

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Butikk

Ulike butikker (Victoria, Australia)
En **butikk** (tidligere krambod) er et lokale der det foregår salg av varer der kjøperen betaler for en vare som han kan ta med seg etter kjøpet (detaljhandel). I enkelte tilfelle brukes også ordet **forretning**, men denne betegnelsen kan også omfatte varer eller tjenester som kjøperen ikke kan frakte med seg.

En butikk som selger mange ulike varetyper kalles gjerne for et supermarked.

En samling av ulike butikker, med ulike eiere, under samme tak, utgjør et kjøpesenter.

## Typer av butikker

* Dagligvarebutikk
* Bensinstasjon
* Apotek
* Bokhandel
* Dyreutstyrsbutikk
* Helsekostbutikk
* Blomsterbutikk
* Jernvarehandel
* Kiosk
* Klesbutikk
* Møbelforretning
* Skobutikk
* Iskrembutikk
* Godtebutikk

## Eksterne lenker

* (en) Shops – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Butikk Store norske leksikon

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Jinja

En **jinja** (神社, betyr «gudenes steden(e)») er en shintoistisk helligdom med området rundt. I vanlig språkbruk menes det med *jinja* ofte bare helligdommens bygninger. Til forskjell fra en kirke eller en moské er en jinja tradisjonelt ikke et sted for forkynnelse, men har som formål å ivareta og dyrke en kami (神, betyr «gud» eller «ånd»).

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.