Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Ukrainsk

| Ukrainsk |
| --- |
| українська мова |
|  |
|  |
| Brukt i | Ukraina, Russland, Polen, Canada, Kasakhstan, Belarus, Romania, Slovakia, Serbia, USA, Ungarn, Tsjekkia, Moldova  |
| Antall brukere | 26 900 000 (2023) |
| Lingvistisk klassifikasjon | Indoeuropeisk Slavisk Østslavisk **Ukrainsk** |
| Skriftsystem | det kyrilliske alfabetet  |
| Offisiell status |
| Offisielt i |  Ukraina Transnistria (Moldova) |
| Normert av | Ukrainas nasjonale vitenskapsakademi, Institutt for det ukrainske språket, Potebnja lingvistiske institutt, Kommissær for vern av statsspråket |
| Språkkoder |
| ISO 639-1 | uk  |
| ISO 639-2 | ukr  |
| ISO 639-3 | ukr  |
| Glottolog | ukra1253  |
|

---

 **Wikipedia på ukrainsk**  Ukrainsk på Wiktionary  |

**Ukrainsk(українська мова ukrajinska mova)* er et østslavisk språk i den indo-europeiske språkfamilien. som brukes i og omkring Ukraina hvor det har status som offisielt språk. Rettskriving reguleres av Ukrainas nasjonale vitenskapsakademi.

Ukrainsk benytter seg av det kyrilliske alfabetet med 33 bokstaver, hvorav 22 konsonanter, 10 vokaler og et bløtt tegn. Det bløte tegnet har ingen fonetisk verdi i seg selv, men markerer at den foregående konsonanten skal palataliseres.

Belarusisk er nærmere beslektet med ukrainsk enn russisk, og er såpass like at de regnes som gjensidig forståelige, mens muntlig polsk og ukrainsk bare er delvis gjensidig forståelig. Russisk og ukrainsk er mer ulike, men en stor del av ukrainskspråklige forstår russisk på grunn av flere hundre år med russisk og sovjetisk kulturell dominans i skole og media.

Ukrainsk
## Det ukrainske alfabetet

| Ukrainsk bokstav | Norsk tilsvar |
| --- | --- |
| Аа | A |
| Бб | B |
| Вв | V |
| Гг | H |
| Ґґ | G |
| Дд | D |
| Ее | E |
| Єє | Je |
| Жж | Zj |
| Зз | Z |
| Ии | Y |
| Іі | I |
| Її | Ji |
| Йй | J |
| Кк | K |
| Лл | L |
| Мм | M |
| Нн | N |
| Оо | O |
| Пп | P |
| Рр | R |
| Сс | S |
| Тт | T |
| Уу | U |
| Фф | F |
| Хх | Kh |
| Цц | Ts |
| Чч | Tsj |
| Шш | Sj |
| Щщ | Sjtsj |
| Ьь | \* |
| Юю | Ju |
| Яя | Ja |

\* - bokstav som viser at foregående konsonant skal ha en palatalisert uttale

## Referanser

## Eksterne lenker

* (en) Ukrainian language – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Språkrådets retningslinjer for transkripsjon av ukrainsk til norsk
* Norsk-ukrainsk ordbok
* Norsk-ukrainsk ordliste Arkivert 31. januar 2011 hos Wayback Machine.

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Geodynamikk

Kartet viser et øyeblikksbilde til en modell på mantelkonveksjon fra kjernemantel grensen. Blå områder er kalde, mens røde områder er varme.
**Geodynamikk** er vitenskapen rundt jordens indre og jordoverflatens dynamikk, og regnes som en underdisiplin av geofysikk og på mange måter den andre halvdelen til dynamisk meteorologi som sammen utgjør planetenes totale dynamikk. Vitenskapen fokuserer i hovedsak rundt oppførselen til mantelen, for fra det å forstå blant annet: vulkanisme, jordskjelv, forkastningsdannelse og litosfæreplatenes oppførsel som helhet. Flere metoder blir brukt i dette fagfeltet; blant annet måling av magnetfelter, gravitasjonsmålinger, måling av seismisk bølgebevegelse, analyse av mineralers isotopkomposisjon, med fler.

Geodynamikk kan relateres til astronomi. For eksempel ved å påvise ut av andre planeters indre oppbygging, rotasjonsbevegelse og koordinater i sammenheng med referansesystemet. På månen er det utplassert en seismograf, som fra jordskjelv generert av meteorittnedslag har vist at månen ikke har en flytende mantel, slik som jorden.

## Forskning

Innen geodynamikk studeres ofte data samlet fra geodesi, GPS, InSAR, seismologi og datasimulering. Sentralt temaer for forskningen omhandler: deformasjon av bergarter fra stress, syklusen til superkontinentene slik som Pangea og Gondwanaland, observasjon av isbreer som analogi til manteloppførsel og ikke minst forståelse av drivkreftene rundt platetektonikken.

### Norge

I Norge drives det forskning blant annet fra Centre for Earth Evolution and Dynamics (et senter for fremragende forskning) ved Universitetet i Oslo, og «system dynamics» ved Universitetet i Bergen.

## Jordens oppbygning

Jordens indre oppdeling.
Fra Andrija Mohorovičić oppdaget moho i 1909, startet kartleggingen av jordklodens indre. Seismografene utviklet seg og ble mer fintfølende, men likevel var man avhengig av svært kraftige jordskjelv for å kunne kartlegge de dypeste områdene av jordens indre. Under den kalde krigen ble seismografer et viktig instrument for å overvåke militære prøvesprenginger. Dette førte til en bredere dekning av seismografer omkring jordoverflaten. Enkelte av prøvesprengningene ble så kraftige at de sendte seismisk bølge gjennom kjernen til jordkloden. Disse dataene har vært viktige for kartleggingen av jorden og mye arbeid har derfor skjedd i kjølvannet av den kalde krigen.

Jorden deles ofte opp i 4 lag: litosfæren som er 10-80 km tykk, mantel som er 2900 km, jordens indre kjerne og jordens ytre kjerne. Geodynamikk ser på oppførselen i disse lagene. En forenklet analogi er at man har en varm kjerne som fungerer som en "motor" for konveksjon i det veskelignende mantel-laget, mens på toppen av dette "flyter" litosfæreplatene mot hverandre i eks. subduksjonssoner eller fra hverandre i eks. midthavsrygger. Kjernen avkjøles som følge av konveksjonen, men det skjer svært sakte fordi litosfæren er som et lokk på systemet.

## Kilder

* (no) «Geodynamikk» i *Store norske leksikon*
# Geomatikk

En landmålers skur med utstyr benyttet for geomatikk.
**Geomatikk** er et samlebegrep for fag som kombinerer tradisjonelle kartfag med informasjonsteknologi, og tar for seg hele spennet fra innsamling av data til visualisering og anvendelse.

Det arbeider med stedfestet (koordinatfestet) informasjon. Fagfeltet omfatter således fag som landmåling, kartografi, fotogrammetri, geodesi, geografisk informasjonssystem, hydrografi og fjernmåling. I tillegg kan fagfeltet omfatte emner som 3D-visualisering, 3D-design, 3D-kart, satellittmålinger (eksempelvis ved bruk GPS), navigasjon og geodesign.

## Bakgrunn

Begrepet geomatikk kom til Norge omkring 1990, men det ble introdusert i Frankrike allerede på slutten av 1960-tallet (som begrepet «geomatics»). Den franske vitenskapsmannen Bernard Dubuisson skal ha vært den første til å bruke begrepet i et vitenskapelig arbeid i 1975.

En definisjon fra Universitetet i Calgary: «Geomatisk vitenskap er et moderne fag som integrerer tilegnelse, modellering, analyse og håndtering av romlige referansedata, det vil si data identifisert i henhold til deres lokalisering. Basert på det vitenskapelige rammeverket til geodesi, benytter det terrestriske, maritime, luftbårne, og satellittbaserte sensorer for å skaffe romlige og andre datainformasjon. Det omfatter prosessen å omforme romlige referansedata fra ulike kilder til felles informasjonssystemer med veldefinerte, nøyaktige karakteristikker.»

Geomatikk kan deles i tre hovedretninger:

**Geodesi Geodetiske målinger ved hjelp av satellitter
* Bestemmelse av jordas gravitasjonsfelt

**Fotogrammetri og fjernmåling Innsamling av data vedrørende landmåling, flyfoto, laserskanning og satellittbilder

**Kartografi og geografisk informasjonsvitenskap Geografiske databaser
* Digital kartframstilling
* Geografiske analyser (GIS)

## Fagmiljøets organisering i Norge

GeoForum er en landsomfattende bransjeorganisasjon for personer, bedrifter eller etater som har sitt virke innenfor geomatikkfagene. Private geomatikkbedrifter kan være organisert i interesseorganisasjonen Geomatikkbedriftene

## Studiemuligheter i Norge

* Ved Trøndelag høyere yrkesfagskolekan du få høyere fagskolegrad innen geomatikk (120 studiepoeng) - heltidsstudier eller deltidsstudier.
* Ved UiO, Norges miljø- og biovitenskapelige universitet og Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet kan man studere geomatikk til mastergrad-nivå.
* Ved NTNU i Gjøvik kan man studere bachelor i geomatikk.

Bachelor i «landmåling og eiendomsdesign» ved Høgskolen på Vestlandet og lignende studier kan langt på vei også kalles for geomatikk, men begrepet har særlig kommet fra sammenblandingen av geodesi og matematikk som er mer typisk for landmålere og fotogrammetrister.

## Referanser

## Eksterne lenker

* GeoForum
* Geomatikkbedriftene
* Utdanning innen geomatikk?
# Geoide

Høydeforskjeller i EGM96 geoiden i forhold til WGS84 ellipsoiden.
En **geoide** (av gresk: *geo*, jord og *eides*, lignende) er en flate som omtrent sammenfaller med havoverflatens gjennomsnittlige nivå. Alle punkter på geoiden har samme potensielle energi på grunn av tyngdekraften. En loddsnor vil være vinkelrett på geoiden, og et vaterpass er parallelt. Den sies ofte å være en nær gjengivning eller fysisk modell av jordens ekte form, og ifølge Carl Friedrich Gauss er geoiden et "matematisk bilde av jorden" eller, egentlig, av dens tyngdefelt.

Geoidens overflate er mer uregelmessig enn den rotasjonsellipsoiden som ofte anvendes for omtrentlig å beskrive jordens fysiske form, men betydelig jevnere enn jordens fysiske overflate. Mens den sistnevnte har topper på over 8 000 meter (Mount Everest) og daler på under 11 000 meter (Marianergropen), varierer geoiden kun med omkring ±100 m fra en nøyaktig fastlagt rotasjonsellipsoide.

1. Hav

2. Ellipsoide

3. Lokal loddlinje (overflatenormalen)

4. Land

5. Geoiden
En konsekvens av at geoiden er en ekvipotensiell flate er at tyngdekraften er vinkelrett mot geoiden i ethvert punkt. Dette gjør at havoverflaten skulle anta en form som sammenfaller med geoiden om havvannet fikk virke fritt, uavhengig av andre krefter og kontinentenes landmasser. Geodeter kan beregne høyden hos punkter på kontinentene ovenfor denne tenkte, men fysisk definerte overflaten gjennom en teknikk som kalles avveining.

## Kilder

* (no) «Geoide» i *Store norske leksikon*