# Chen Yucheng

| Chen Yucheng |
| --- |
|  |
| Født | 1837 Teng |
| Død | 1. mai 1862   Xinxiang |
| Beskjeftigelse | Militær leder  |
| Nasjonalitet | Taiping Heavenly Kingdom (1851–) Qing-dynastiet (1837–1851) |

Taipings offisielle segl
**Chen Yucheng** (født 1834 i fylket Teng i provinsen Guangxi i Kina, død 1. mai 1862 nær Xinxiang i Henan; forenklet kinesisk: 陈玉成; tradisjonell kinesisk: 陳玉成; pinyin: **Chén Yùchéng**; Wade–Giles: *Ch'en Yu-ch'eng*), opprinnelig **Chen Picheng** (forenklet kinesisk: 陈丕成; tradisjonell kinesisk: 陳丕成; pinyin: *Chén Pīchéng*), var en kinesisk general under Taipingopprøret.

Han gjorde seg bemerket under de to slagene i Jiangnan (1856, 1860) i øst, og i flere kamphandlinger i øst, ved Wuhan (1854, 1855), Tongcheng (1857), Sanhe (1858) og Anqing (1861). Han ble forrådt av sine egne, og henrettet av sine motstandere.

## Hærfører

Chen Yucheng sluttet seg til Taipingopprørerne i 1851. Han var da bare 15 år gammel, men steg raskt i gradene på grunn av sitt mot og sin taktiske begavelse. I 1856, i etterkant av en intern maktkamp innen taipingledelsen, ble han forfremmet til general.

Han ble raskt kåret til Den heroiske (*Ying*) prins av Taipingmonarkiet under opprørets senere stadium, med det berømte tilnavnet **«Den firøyde hund»** på grunn av to markante føflekker under øynene. Hans to føflekker lignet på øyne på tilstrekkelig avstand, og skremte noen Qing-soldater.

Etter å ha ledet en rekke vellykkede militære operasjoner vestenfor Nanjing mellom 1856 og 1858 ble Chen gitt tittelen **Den heroiske prins** av taipingkongene det følgende år. Sammen med general Li Xiucheng organiserte Chen en andre beleiring av Nanking i 1860.

Han rykket så i februar 1861 mot nordvest med 100.000 mann, som en del av en knipetangsmanøver i en offensiv mot de keiserlige styrker. Men taipingstyrkene var dårlig koordinert, og Chen Yucheng foretok en strategisk tabbe.

Han førte sine styrker mot Wuhan for å angripe byene der, men Harry Smith Parkes, som var der, organiserte et robust forsvar. Taipingstyrkene bestemte seg etterhvert for å oppgi sitt forehavende. Det var deres påfølgende retrett som var den største strategiske bommert, ettersom Xiang-hæren dermed ble muliggjort en styrkekonsentrasjon mot Anqing. Dersom Chens taiping-styrker hadde klart å erobre Wuhan, eller i alle fall holde seg i området, hadde de ligget i godt til for å angripe eller isolere Xiang-hærens bakre styrker.

Etter dette nederlaget ble Chen forrådt av sine egne, tatt til fange og så henrettet av keiserlige Qing-styrker i mai 1862. Men Qing-styrkene hadde ikke helt ønsket seg dette - de var imponert over Chens militære lederegenskaper og tilbød ham å skifte side og kjempe for dem. Men Chen avslo. Før han ble henrettet, skal han ha sukket tungt og sagt: «Jeg er redd for at taiping vil lide nederlag og miste store områder langs det øver Yangtze etter at jeg der død!». Og det skjedde akkurat som han hadde fryktet.

## Referanser

## Litteratur

* Hummel, Arthur W., ed., *Eminent Chinese of the Ch'en Period (1644-1912)*, Washington, D.C., 1944.
* Michael, Franz. *The Taiping Rebellion: History and Documents (Vol. II/III)*, Seattle, 1971.
* Michael, Franz and Chang Chung-li, *The Taiping Rebellion: History and Documents (Vol. I)*, Seattle, 1966.
* Teng, Ssu-yu. *New Light on the Taiping Rebellion*, Cambridge, Mass., 1950.