Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Ningbo

Ningbo
Ningbos beliggenhet i Zhejiang
**Ningbo** (kinesisk: 宁波, pinyin: *Níngbō*) er en subprovinsiell storby på Ningshaosletten i provinsen Zhejiang ved Kinas kyst mot Østkinahavet, 160 km sør for Shanghai. Befolkningen anslås (2004) til 6 millioner i subprovinsen, hvorav 820 000 i storbyområdet.

Ningbo er ikke bare en viktig havneby, men også et av den kinesiske østkystens viktigste økonomiske kraftsentra. Dens handel med utlandet går tilbake til 600-tallet, og er fremdeles svært fremtredende. I 2008 ble reisetiden til Shanghai kortet ned til to timer av den nybygde Hangzhoubuktbroen, og dette har ytterligere stimulert Ningbos økonomiske vekst.

Wushashan kullkraftverk ligger her.

## Historie

Ningbo nattestider
Ningbo er en av Kinas eldste byer med en historie som går tilbake til 4800 f.Kr. da det var bosetninger knyttet til Hemudukulturen der. Ningbo ble kjent som en viktig handelshavn ved siden av Yangzhou og Guangzhou under Tang-dynastiet, og var også en viktig havn under Song-dynastiet.

Ningbo var en av de første fem traktathavner som ble åpnet for vestlige handelsfolk og andre gjennom Nanjingtraktaten (1842) Under første opiumskrig hadde britene klart å erobre den befestede indre by etter først å ha stormet festningsbyen Zhenhai ved munningen av elven Yong den 10. oktober 1841.

I 1864 holdt taipingerne byen i seks måneder.

Ningbo var lenge kjent for sin tradisjonelt kinesiske møbelproduksjon.

Under annen verdenskrig bombet Japan i 1940 Ningbo med lopper smittet med pest.

## Administrative enheter

Ningbo administrerer seks distrikter, tre byer på fylkesnivå og to fylker.

* Haishu distrikt (海曙区)
* Jiangdong distrikt (江东区)
* Jiangbei distrikt (江北区)
* Yinzhou distrikt (鄞州区)
* Beilun distrikt (北仑区)
* Zhenhai distrikt (镇海区)
* Yuyao byfylke (余姚市)
* Cixi byfylke (慈溪市)
* Fenghua byfylke (奉化市)
* Xiangshan fylke (象山县)
* Ninghai fylke (宁海县)

## Samferdsel

### Luftfart

Ningbo Lishe internasjonale lufthavn betjener byen.

### Jernbane

Høyhastighetsbanen Ningbo–Taizhou–Wenzhou-banen har sitt nordlige startpunkt i Ningbo. Den knytter an til Hangyong passasjerjernbane, en høyhastighetsbane til Hangzhou som planlegges åpnet for trafikk i desember 2011.

### Vei

Kinas riksvei 329 går gjennom området, fra Hangzhou via Shaoxing og Ningbo til Putuo på Zhoushanøyene.

## Eksterne lenker

* Offisielt nettsted

* (en) Ningbo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

* (en) 宁波 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
# Ekstraterritoriell status

**Ekstraterritoriell status** er en tilstand som gis til områder eller eiendommer som ligger i en stat, men som ikke er underlagt statens jurisdiksjon.

Det hevdes av og til at ambassader har ekstraterritoriell status, ved at de ikke er en del av territoriet til den staten de ligger i, men derimot del av territoriet til senderstaten. Dette er ikke riktig. En ambassade er underlagt vertsstatens lovgivning, noe som blant annet innebærer at straffbare handlinger vil være underlagt nasjonal straffelov fullt ut, utbygging på eiendommen vil kreve byggetillatelse osv.

Ambassadeområdet og ambassadens personell har derimot diplomatisk immunitet, slik at vertsstatens myndigheter ikke kan gjennomføre tvangstiltak på ambassadens eller residensen område eller overfor utsendte diplomater. Et unntak gjelder for pågående forbrytelser som kan stanses, for eksempel fyllekjøring. Dersom tvister oppstår er det forutsatt at disse løses gjennom diplomatiske kanaler. Det er imidlertid verdt å være oppmerksom på at immuniteten ikke eksisterer for å verne den enkelte person eller ambassade, men for å verne senderstaten. Av dette følger at senderstaten kan velge å oppheve immuniteten, slik at vertsstaten kan sette i verk tvangstiltak på vanlig måte. Det er bare akkrediterte diplomater i vertsstaten som nyter slik status, ikke enhver person som besitter et diplomatpass.

Vatikanstaten er en av de stater som har flest ekstraterritorielle områder. Da Vatikanstaten ble opprettet i 1929 måtte pavestolen gi opp sine territorielle krav i Italia, men en rekke eiendommer i Roma, samt det pavelige landstedet Castel Gandolfo, har ekstraterritoriell status og er dermed ikke underlagt italiensk lov. Dette gjelder en rekke av Vatikanets kontorbygninger og en del kirker. De fleste kristne katakomber i Roma er også ekstraterritorielle eiendommer under Vatikanstaten, og administreres av Den pavelige kommisjon for hellig arkeologi i stedet for de italienske arkeologiske myndigheter.

## Kilder

* Wienkonvensjonen om diplomatisk samkvem. Undertegnet i Wien 18. april 1961 – PDF

## Eksterne lenker

* (en) Extraterritoriality – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
# Rehe (provins)

Rehe
**Rehe** (kinesisk: 热河省, 熱河省, pinyin: *Rèhé shěng*), også kjent som **Jehol** eller **Johol**, var en provins i Kina. Den bestod av områder som i dag ligger i Hebei, Shanxi og Indre Mongolia. Rehes hovedstad var Chengde.

I 1930-årene var **Jehol** det fremherskende navnet for provinsen. Under den japanske okkupasjon ble området del av lydstaten Manchukuo.

Fra 1945 til 1955 var Rehe atter en kinesisk provins.

## Litteratur

* Hedin, Sven (1933). *Jehol: City of Emperors*. Reprint (2000): Pilgrim's Book House, Varanasi. ISBN 81-7769-009-4.
* Forêt, Philippe (2000). "Mapping Chengde. The Qing Landscape Enterprise". 2000: University of Hawaii Press, Honolulu. ISBN 0-8248-2293-5.
# Kōki Hirota

| Kōki Hirota 広田 弘毅 |
| --- |
|  |
| Født | 廣田 弘毅 14. feb. 1878 Fukuoka (Naka district, ligger i nåværende administrative område: Tenjin) |
| Død | 23. des. 1948   (70 år) Sugamo fengsel (Tokyo, Japan) |
| Beskjeftigelse | Politiker, diplomat  |
| Utdannet ved | Fukuoka Prefectural Shuyukan High School Tōkyō Daigaku Hōgaku Seijigaku Kenkyūka |
| Ektefelle | Shizuko Hirota |
| Parti | partiløs |
| Nasjonalitet | Japan |
| Gravlagt | Shōfuku-ji Temple |
| Utmerkelser | Storbånd av Den oppadstigende sols orden (1934) Storbånd klasse av Den hellige skatts orden (1933) Ridder av Æreslegionen (1907) |
| Japans statsminister |
| 9. mars 1936–2. februar 1937 |
| Forgjenger | Keisuke Okada |
| Etterfølger | Senjūrō Hayashi |
| Signatur |
|  |
|

---

Kōki Hirota på Commons |

**Kōki Hirota** (1878–1948) var en japansk diplomat, statsmann, politiker som satt som landets 32. statsministeren fra 9. mars 1936 til 2. februar 1937.

Hirota ble etter andre verdenskrig dømt til døden og henrettet for krigsforbrytelser.

Hirota fotografert under rettssaken der han var tiltalt for krigsforbrytelser
Hirota ble uteksaminert med en juridisk embetseksamen fra Tokyos keiserlige universitet. En av hans klassekamerater fra denne tiden var etterkrigstidens statsminister Shigeru Yoshida. Etter ferdig eksamen gikk Hirota inn i det japanske Utenriksdepartementet der han påbegynte sin karriere som diplomat og han tjenestegjorde i en rekke land overalt i verden.

I 1923 ble Hirota direktør for Europa- og Nord-Amerika-avdelingene i det japanske Utenriksdepartementet. Etter å ha tjenestegjort som Japans utsending til Nederland, ble han utnevnt til ambassadør i Sovjetunionen, en stilling som han hadde fra 1930 til 1932. Hirota ble valgt til utenriksminister i 1933, i regjeringen til statsminister Saito Makoto. Hirota beholdt posisjonen som utenriksminister i den etterfølgende regjeringen til statsminister Okada Keisuke.

Hirota trakk seg fra statsministerembetet etter uenigheter med flere av statsrådene.[*trenger referanse*] Kazushige Ugaki ble utnevnt til å etterfølge Hirota som den neste statsministeren, men han var ikke i stand til å danne regjering på grunn av kraftig motstand fra det japanske militæret.[*trenger referanse*] I februar 1937 ble Senjūrō ​​Hayashi utpekt til å erstatte ham som ny statsminister.

Etter annen verdenskrig ble han dømt for krigsforbrytelser og henrettet ved henging 23. desember 1948.

## Referanser
# Kikunae Ikeda

| Kikunae Ikeda |
| --- |
|  |
| Født | 8. okt. 1864 Kyoto |
| Død | 3. mai 1936   (71 år) Tokyo |
| Beskjeftigelse | Kjemiker, oppfinner, professor  |
| Utdannet ved | Universitetet i Tokyo Kaisei Junior & Senior High School |
| Nasjonalitet | Japan |
| Gravlagt | Zōshigaya gravlund |
| Medlem av | Det japanske akademi (1919–) |
| Utmerkelser | 3. klasse av Den hellige skatts orden |

**Kikunae Ikeda** (født 8. oktober 1864, død 3. mai 1936) var en japansk kjemiker og professor i kjemi.

I 1908 avdekket Ikeda en ny smakssans som han kalte umami. Smaken ble oppdaget da han oppdaget en felles komponent som står bak smaken av kjøtt, tang og tomater, som produserer følelsen av umami. Ikeada tok også ut patent på aminosyren mononatriumglutamat.

## Referanser

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Det andre slaget ved Ypres

**Det andre slaget ved Ypres** var en kritisk episode i første verdenskrig som fant sted i 1915 i det vestlige Belgia. Det var en del av en større tysk offensiv som hadde som mål å bryte gjennom den allierte linjen og erobre den belgiske hovedstaden Brussel. Slaget var kjennetegnet av intense og brutale kamper som involverte både infanteri og kavaleri, samt omfattende bruk av artilleri og gassangrep.

Det tyske angrepet begynte den 22. april 1915, da tyske tropper lanserte et massivt gassangrep mot den allierte linjen ved Ypres. Gassen, som var klorgass, skapte panikk og kaos blant de allierte styrkene, og tyskerne klarte å bryte gjennom linjen og erobre flere av de omkringliggende landsbyene. Imidlertid lyktes de ikke i å erobre selve byen Ypres, som forble i alliert kontroll.

Etter dette initiale tyske gjennombruddet, ble det utkjempet en rekke harde og blodige kamper mellom de allierte og tyske styrkene i løpet av de neste ukene. Begge sider gjorde bruk av avansert teknologi og taktikker, inkludert tanks, fly og tunge artilleristyrker. Kamper fant sted i et vidt spekter av terræn, fra åpne marker til tette skoger og kuperede bakker.

Etter flere uker med hard kamp, lyktes de allierte i å stabilisere frontlinjen og hindre ytterligere tysk fremgang. Slaget endte i en alliert seier, selv om det kom til en høy pris. Begge sider led store tap, med flere hundre tusen drepte eller sårede. Slaget ved Ypres var et avgjørende øyeblikk i Første verdenskrig og et bevis på den brutale og ødeleggende naturen til krigen.
# Kolerapandemien i 1899–1923

Fransk kart fra 1911 som viser spredningen fra 1902 til 1910.
**Koleraepidemien i 1899–1923**, eller *den sjette koleraepidemien*, var et større utbrudd av kolera som begynte i India, der den tok livet av mer enn 800.000 mennesker, som så spredte seg til Midtøsten, Nord-Afrika, Øst-Europa og Russland.

## Beskrivelse

Ifølge Leonard Rogers ble utbruddet spredt med hjemvendede hinduistiske pilegrimer som hadde vært på kumbh mela-valfarten til Haridwar. Den nådde Europa via Punjab, Afghanistan, Persia, og det sørlige Russland.

Koleraen kom også til Nord-Amerika og ble der det siste større utbruddet av kolera. Det skjedde i 1910–1911 da dampskipet «Moltke» førte med seg smittede til New York City fra Napoli. Helsevesenet isolerte de smittede på Swinburne Island, bygd på 1800-tallet som en karanteneanstalt. Elleve mennesker døde, av dem også en helsearbeider som hadde sitt virke der.

Sykdommen rammet videre på det europeisk/asiatiske kontinent, og gjorde seg sterkt gjeldende under første verdenskrig og i noen tid etterpå.[*trenger referanse*]

## Referanser

Autoritetsdata
# Neuilly-sur-Seine-traktaten

Bulgarias grenser etter Neuilly-sur-Seine-traktaten
**Neuilly-sur-Seine-traktaten** ble inngått i den franske byen Neuilly-sur-Seine 27. november 1919, og avsluttet første verdenskrig for Bulgaria og bestemte landets grenser mot Serbia, Kroatia, Hellas og Tyrkia.

## Traktatens bestemmelser

Bulgaria måtte avstå alt erobret territorium som ble erobret under krigen. Romania fikk tilbake Sør-Dobrudsja og Hellas sikret seg kyststrekningen mot Egeerhavet. Bulgaria måtte anerkjenne den nye staten, Kongeriket av serbere, kroater og slovenere, som senere kalte seg Kongeriket Jugoslavia.

* Vest-Thrakia kom under Trippelententens administrasjon, og dermed også den viktige havnebyen Dedeağaç (i dag: Alexandroúpoli). Slik mistet Bulgaria adgangen til Egeerhavet til Hellas.
* Caribrod (i dag: Dimitrovgrad), områder langs elvene Timok og Strumitsa helt vest i landet kom under kontroll av det nye Kongeriket Jugoslavia, som Bulgaria måtte anerkjenne. Tilsammen utgjorde dette et areal på 1 545 km² i det som er dagens Serbia og 1 028 km² i det som er dagens Nord-Makedonia.
* Grensen mot Romania ble tilsvarende grenen fra 1913 som følge av București-traktaten etter den andre Balkankrigen.

Bulgaria måtte også betale krigserstatninger på 2250 millioner gullfranc og redusere sin hær til bare 22 000 soldater. Bulgarerne betegnet resultatet av fredsavtalen som «den andre nasjonale katastrofen».

## Eksterne lenker

* (en) Treaty of Neuilly-sur-Seine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
# Slaget ved Dak To

| Slaget ved Dak To |
| --- |
| Konflikt: Vietnamkrigen |
|  Amerikanske soldater på Høyde 875 |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 3. til 22. november 1967 |
| Sted | Ved Đắk Tô, Kon Tum-provinsen |
| Resultat | Taktisk amerikansk/sørvietnamesisk seier |

 |
| Stridende parter |
|  USA  Sør-Vietnam |  Nord-Vietnam  FNL |
| Kommandanter og ledere |
|  William R. Peers |  Hoang Minh Thao (militært) Tran The Mon (politisk) |
| Styrker |
| 16 000 | Fire regimenter |
| Tap |
| : 361 drept 1 414sårede 15 savnede
 : 73 drept 18 savnet Noen hundre sårede | Ukjent, anslag varierer mellom 1 000 og 1 661 ~1 000–2 000 sårede |
| Dak ToSlaget ved Dak To (Sør-Vietnam) |

**Slaget ved Dak To** var et slag som fant sted i tiden 3.-22. november 1967 i Det sentrale høylandet i Sør-Vietnam som en del av Vietnamkrigen. Slaget ble ett av de blodigste under hele krigen, og kom i en rekke med flere andre angrep for grensestillingene i 1967 og tidlig i 1968, fram mot Tết-offensiven.

Slaget ble innledet etter en rekke angrep av nordvietnamesiske styrker på de amerikanske og sørvietnamesiske stillingene langs grensen mot Laos og kraftige kamper ble utkjempet i rundt tre uker før de nordvietnamesiske styrkene måtte trekke seg tilbake etter at amerikanerne hadde fått store forsterkninger og fly- og artilleristøtte.

Selv om det nordvietnamesiske angrepet ble slått tilbake, ble slaget svært kostbart for USA. Grensestridighetene i 1967 hadde medført også store tap for Nord-Vietnam, men de hadde oppnådd sin målsetning ved at de hadde fått amerikanerne til å trekke ut halvparten av sine kampstyrker fra de store byene og lavlandet og ut til grenseområdene, noe som åpnet for Tết-offensiven tidlig i 1968, rettet nettopp mot byene i Sør-Vietnam.

## Se også

* Vietnamkrigen
* Vietnams historie

## Referanser

## Eksterne lenker

* (en) Battle of Dak To – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
# Slaget om Kham Duc

| Slaget om Kham Duc |
| --- |
| Konflikt: Del av fase II i Tết-offensiven Vietnamkrigen |
|  Fra evakueringen 12. mai 1968 |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 10. - 12. mai 1968 |
| Sted | Kham Duc i Quảng Nam-provinsen, Sør-Vietnam 15°26'17,50"N 107°47'48,85"Ø |
| Resultat | Seier til Nord-Vietnam og FNL |

 |
| Stridende parter |
| USA Sør-Vietnam Australia |  Nord-Vietnam  FNL |
| Kommandanter og ledere |
|  William Westmoreland  Robert B. Nelson  Chris Silva  John White  Burl W. McLaughlin |  Giap Van Cuong  Chu Huy Man |
| Styrker |
| **USA**: 900 soldater **Australia**: 3 rådgiver- grupper á rundt 100 offiserer **Sør-Vietnam**: Rundt 500 irregulære væpnede sivile, 272 sivile | 2 500 soldater |
| Tap |
| **USA**: 40 drept, 117 såret, 64 savnet **Sør-Vietnam**: Flere hundre militære drept, rundt 150 sivile drept | Ukjent. Anslag rundt 345 drepte |
| Kham DucSlaget om Kham Duc (Sør-Vietnam) |

| **Hendelser under Tết-offensiven** |
| --- |
| Slaget ved Khe Sanh  • Kampene om Quang Tri  • Slaget om Huế  • Huế-massakren  • Slaget om Saigon  • Slaget om Lang Vei  • Slaget om Kham Duc  • Slaget om Coral–Balmoral |

**Slaget om Kham Duc** var et slag under Vietnamkrigen. Slaget var en del av Tết-offensiven og dens andre fase i mai 1968.

Slaget kom etter at de nordvietnamesiske styrkene var slått tilbake fra Da Nang av blant andre 1. marinedivisjon, 23. infanteridivisjon og den sørkoreanske brigaden, ble 1 800 amerikanske soldater og australske militære rådgivere, samt irregulære sørvietnamesiske militære enheter og sivile under sterkt ild og med mange falne evakuert fra den amerikanske basen som ble overlatt til nordvietnameserne, da den amerikanske øverstkommanderende i Vietnam, general William Westmoreland ønsket å unngå en tilsvarende situasjon som ved Khe Sanh, og risikere at garnisonen ble utslettet.

De første kampene rundt basen tidlig om morgenen 10. mai, da FNLs 1. regiment inntok forposten i Ngok Tavak om ettermiddagen, da den ble evakuert til tross for at denne hadde blitt forsterket. I mellomtiden ble også styrken i Kham Duc forsterket via luften samtidig som FNLs hovedstyrke også igangsatte angrepet mot byen Kham Duc.

Neste morgen ble basen omringet at den nordvietnamesiske 2. divisjon og tvang de amerikanske styrkene tilbake inn i sin base. Westmoreland beordret da full evakuering av Kham Duc, både militære og sivile. Dagen etter var evakueringen fullført, og både basen og byen var under fullstendig kontroll av Nord-Vietnam og FNL.

Nederlaget ved Kham Duc er blitt ansett som et av de største amerikanske militære nederlagene under Vietnamkrigen.

## Referanser

## Eksterne lenker

* (en) Battle of Kham Duc – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
# Slaget om Jerntriangelet

| Slaget om Jerntriangelet |
| --- |
| Konflikt: Vietnamkrigen |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 16. mai - 20. november 1974 |
| Sted | Jerntriangelet i Binh Duong-provinsen, Sør-Vietnam |
| Resultat | Sørvietnamesisk seier |

 |
| Stridende parter |
|  Nord-Vietnam |  Sør-Vietnam |
| Kommandanter og ledere |
| Ukjent | Pham Quoc Thuan |
| Styrker |
| To regimenter fra 9. divisjon | 18. divisjon |
| Tap |
| Ukjent | Ukjent antall døde 40 sårede |
| «Jerntriangelet»Slaget om Jerntriangelet (Sør-Vietnam) |

**Slaget om Jerntriangelet** var et slag utkjempet mellom den nordvietnamesiske hæren og Sør-Vietnams hær i det såkalte Jerntriangelet i Binh Duong-provinsen mot slutten av Vietnamkrigen.

Kampene tok til 16. mai 1974 da nordvietnameserne igangsatte et større angrep på Rach Bap og høyde 82, inntok An Dien og presset deretter sørover mot Phu Cuong. Rach Bap og høyde 82 var to framskutte poster som overvåket den nordlige delen av triangelet.

Den sørvietnamesiske hæren var imidlertid i stand til å stoppe angrepet, blant annet ved hjelp av stridsvogner, og iverksatte en motoffensiv 22. mai, noe som medførte omfattende tap hos nordvietnameserne. Den 4. juni omgrupperte sørvietnameserne og inntok det nordvietnamesernes støttepunktet Rach Bap uten motstand 20. november 1974.

Autoritetsdata
# Douglas B-66 Destroyer

| B-66 Destroyer |
| --- |
| B-66B |
| Informasjon |
| Rolle | Lett bombefly |
| Produsent | Douglas Aircraft Company |
| Designet av | Ed Heinemann |
| Første flyvning | 28. juni1954 |
| Introdusert | 1956 |
| Utfaset | 1973 (USAF) |
| Status | Pensjonert |
| Brukt av | USAF |
| Antall produsert | 294 |
| Enhetspris | USD 2,55 millioner (RB-66) |
| Utviklet fra | Douglas A-3 Skywarrior |
| Videreutviklet til | Northrop X-21 |

Douglas B-66B «Destroyer»
**B-66 «Destroyer»** var et bombefly underlagt *Tactical Air Command*, basert på US Navys, A-3 Skywarrior. «Destroyer» skulle overta for den aldrende Douglas A-26 Invader.

## Varianter

* **RB-66A:** Rekognosering
* **EB-66B:** Elektronisk krigføring
* **WB-66D:** Meteorologisk rekognosering

## Spesifikasjoner (EB-66E)

| Tekniske data  |  |
| --- | --- |
| Mannskap | 4-6 |
| Lengde | 22,91 m |
| Vingespenn | 22,19 m |
| Høyde | 7,18 m |
| Vingeareal | 72,27 m² |
| Vekt (uten last) | 19 170 kg |
| Vekt (maksimalt) | 37 622 kg |
| Motor | 2 × Allison J71-A-13 eller -18 (2 × 45,34 kN) |
| Laste inn per enhet | 469,76 kg/m² |
| Ytelser |  |
| Maksimal hastighet | 1 015 km/t |
| Rekkevidde | 3 060 km |
| Marsjhøyde | 12 400 m |
| Klatrefart | 21,60 m/s |
| Bevæpning |  |

## Referanser

## Eksterne lenker

* (en) Douglas B-66 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Borgerkrigen i Palestinamandatet

| Borgerkrigen i Palestinamandatet |
| --- |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 30. november 1947 - 14. mai 1948 |
| Sted | Palestinamandatet |
| Resultat | Staten Israel opprettes, og den første arabisk-israelske krig starter. Store antall arabiske palestinere fordrives. |

 |
| Stridende parter |
|  **Palestinske jøder Haganah
* Palmach
* Irgun
* Lehi
 |  **Palestinske arabere Den hellige krigs armé
* Den arabiske frigjøringshær
 |  Storbritannia* Palestinamandatet
 |
| Styrker |
| 15 000 i begynnelsen av krigen, økte til 35,000 mot slutten | Uklart, noen titusener | 70 000 |

**Borgerkrigen i Palestinamandatet** fant sted i kjølvannet av de britiske planene om å trekke seg helt ut av mandatområdet. Krigen varte fra 30. november 1947, den datoen da Forente nasjoner stemte for oppløsningen av det britiske Palestinamandatet. FNs delingsplan for Palestina, som ble stemt fram dagen før ble forkastet av Israels naboland som gikk til militært angrep på den nyopprettede israelske staten.

Denne perioden utgjorde første fase av den arabisk-israelske krig 1948, eller den israelske uavhengighetskrig, da Israel proklamerte sin selvstendighet. Denne begynte den 15. mai 1948 ved oppløsningen av det britiske Palestinamandatet og opprettelsen av staten Israel da fem naboland, Syria, Jordan, Egypt, Libanon og Syria gikk til angrep på den nye staten Israel.

## Referanser

Autoritetsdata
# Simbaopprøret

**Simbaopprøret** var et opprør i 1964 i de tidligere Belgisk Kongo. Det begynte angivelig som en reaksjon på overgrep fra den kongolesiske sentralregjering.

Opprørersledelsen tilhørte venstrefløyen politisk. Flertallet av deres styrker var stammefolk fra provinsene Kivu og Orientale. Mange av dem kom fra tradisjonelle afrikanske kulturer med animistisk religiøst grunnlag. Navnet «Simba» kom fra at stammekrigerne ble fortalt av sine sjamaner at de ville være immune mot kuler, og at de ville bli forvandlet til *simba*er" (på kiswahili betyr *sumba* «løve») når de kom i kamp.

Simbaene klarte å skremme to velutstyrte bataljoner regjeringssoldater til å trekke seg tilbake uten kamp. Snart begynte simbaene å erobre viktige byer. Innen få uker kontrollerte de om lag halvparten av Kongo. Stanleyville, en stor by, ble overtatt da regjeringsstyrken på 1500 mann flyktet og etterlot seg ammunisjon, bombekastere og pansrede kjøretøyer. Angrepet på Stanleyville ble ledet av sjamaner i spissen for førte simbaopprørere - ingen skudd ble avfyrt av simbaene.

## Referanser

Autoritetsdata
# Den polske politiske krisen i 1968

**Den polske politiske krisen i 1968** (også kjent i Polen som «Mars 1968» eller «Mars-hendelsene», polsk: «Marzec 1968» eller «wydarzenia marcowe») beskriver de store protestene fra studenter og intellektuelle mot den kommunistiske regjeringen i Polen, undertrykkelsen fra sikkerhetstjenesten og den påfølgende sovjetiske anti-semittiske kampanjen. Hendelsene skjedde i samme tidsperiode som Prahavåren i nabolandet Tsjekkoslovakia.

Bølgen av antisemittisme startet av de kommunistiske makthavere for å avlede den offentlige oppmerksomheten resulterte i den siste store jødiske utvandring fra Polen. Før kampanjen hadde landet 40 000 jøder; innen noen få år var det mindre enn 5000 igjen.

Autoritetsdata