Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Mitsubishi Type 74

| Type 74 |
| --- |
|  |
| Produsent | Mitsubishi Heavy Industries  |
| Designer | Mitsubishi Heavy Industries  |
| Mannskap | 4 |
| Tekniske data |
| Lengde | 6 700  |
| Bredde | 3 180  |
| Høyde | 2 480  |
| Toppfart | 53 km/t |
| Motor | Diesel  |
| Motoreffekt | 537 kW 720 hk |
| Drivverk | Belter |
| Hjuloppheng | Hydropneumatisk |
| Bakkeklaring | Opp til 650 mm |
| Vekt | 38 000 kg |
| Maks grøftbredde | 2 700 mm |
| Maks vadedybde | 1 000 mm (2 000 mm med forberedelser) |
| Vertikalt hinder | 1 000 mm |
| Klatrehelling | 60 % |
| Sidehelling | 40 % |
| Rekkevidde | 300 km |
| Annet |
| Hovedbestykning | 105 mm kanon |
| Annen bestykning | 1×7,62 mm maskingevær, 1×12,7 mm  maskingevær |
| Pansring | Gradert |
|

---

Mitsubishi Type 74 på Commons |

**Type 74** er en japansk stridsvogn med 105 mm kanon, fra Mitsubishi Heavy Industries. Produksjonen begynte i 1975.

## Historie og utvikling

Utviklingen av Type 74 begynte tidlig på 1960-tallet for å supplere Type 61. De første prototypene sto ferdig i 1969, og de første vognene kom i produksjon i 1975.

Rundt 870 Type 74 ble til sammen produsert. Den ble etterfulgt av Type 90.

## Teknisk

Vognføreren sitter framme i skroget. Vognkommandør og skytter sitter på tårnets høyre side, med laderen på venstre side.

Kanonen er en Royal Ordnance L7 105 mm, produsert på lisens i Japan. Den kan eleveres fra -6° til +15°, noe som kan utvides fra -12° til +15° ved hjelp av hjulopphenget. Et 7,62 mm maskingevær er montert koaksisalt med hovedskytset, og et 12,7 mm maskingevær står på tårntaket.

Motoren er en Mitsubishi 10ZF Type 22 WT 10-sylindre luftkjølt dieselmotor som utvikler 720 hk ved 2 200 omdreininger i minuttet. Motoren og girkassen er montert bak i skroget, og vogna bringer med seg 950 liter drivstoff.

## Andre kjøretøyer basert på Type 74-chassis

Type 78Bergepanser.
Type 87Mobilt luftvern med doble 35 mm maskinkanoner.
## Kilder

* Foss, Christopher; *Jane's AFV Recognition Handbook*, Jane's, ISBN 0-7106-1043-2

## Eksterne lenker

* (en) Type 74 tanks (JGSDF) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

* (en) JGSDF Type 74 (MBT) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons

* GlobalSecurity.org om Type 74 (engelsk)

Autoritetsdata
# OF-40

| OF-40 |
| --- |
|  |
| Produsent | OTO Melara  |
| Designer | OTO Melara  |
| Mannskap | 4 |
| Tekniske data |
| Lengde | 6 893  |
| Bredde | 3 510  |
| Høyde | 2 450  |
| Toppfart | 60 km/t |
| Motor | Dieselmotor  |
| Motoreffekt | 619 kW 830 hk |
| Drivverk | Belter |
| Bakkeklaring | 440 mm |
| Maks grøftbredde | 3 000 mm |
| Maks vadedybde | 1 200 mm (2 250 mm med forberedelser, 4 000 mm med snorkel) |
| Vertikalt hinder | 1 100 mm |
| Klatrehelling | 60 % |
| Sidehelling | 30 % |
| Rekkevidde | 600 km |
| Annet |
| Hovedbestykning | 105 mm kanon |
| Annen bestykning | 2×7,62 mm mitr. |
| Pansring | Gradert |
|

---

OF-40 på Commons |

**OF-40** er en italiensk stridsvogn med 105 mm kanon, fra OTO Melara og Fiat. Den kom i tjeneste med De forente arabiske emirater fra 1981.

## Historie og utvikling

OF-40 ble tatt fram på privat initiativ, spesielt for eksportmarkedet. Prosjektet startet i 1977. OTO Melara hadde ansvaret for totaldesignet og produksjon, og Fiat tok fram motoren. Den første prototypen sto klar i 1980, og i 1981 tok Emiratene leveranse av den første produksjonsvognen – den første av 18 av Mk 1-varianten. En ordre for 18 Mk 2 fulgte, sammen med tre bergepansere, og alle Mk 1-vognene ble også oppgradert til Mk 2.

## Teknisk

Vognføreren sitter framme på høyre side i skroget, med vognkommandøren og skytteren til høyre i tårnet og skytteren til venstre.

Kanonen er en 105 mm riflet, som kan avfyre standard NATO-ammunisjon. Den kan eleveres fra -9° til +20°. En 7,62 mm mitraljøse er montert koaksialt med hovedskytset, og en til er montert på tårntaket til luftvernbruk. Denne siste kan erstattes med en 12,7 mm mitraljøse.

Motoren er en MTU MB 838 Ca M500 kompressormatet V10 dieselmotor på 830 hk ved 2 200 omdreininger/minuttet. Den er montert bak i skroget.

## Varianter

OF-40
OF-40 Mk 2Galileo OG14L2A ildledningssystem som inkluderer stabilisering for kanonen og et lysforsterkende kamera montert over løpet.
OF-40 ARVBergepanser.
## Andre kjøretøyer på OF-40-chassis

OTO-76/62Prototyp på luftvernkjøretøy.
Palmaria155 mm selvdrevet felthaubits.
## Kilder

* Foss, Christopher; *Jane's AFV Recognition Handbook*, Jane's, ISBN 0-7106-1043-2

## Eksterne lenker

* Data på armyrecognition.com (fransk)

Autoritetsdata
# AMX-40

AMX-40 ved Musée des Blindés i Saumur.
**AMX-40** er en fransk stridsvogn bygget for eksport. Den har en 120 mm kanon med en 20 mm maskinkanon montert koaksialt (samme akse) med hovedskytset. Vognen ble utviklet av GIAT, men stridsvognen Leclerc (designet for å erstatte AMX 30) ble isteden tatt i bruk av det franske forsvaret, og GIAT hadde ikke suksess på eksportmarkedet heller. AMX-40 er ikke lenger tilgjengelig for kjøp.

## Historie

Utviklingen av AMX-40 begynte i 1980 som nytegnet design uten tidligere forbilder. I 1983 ble den første prototypen ferdigstilt og presentert for utstillingen Eurosatory for dette året. Ytterligere to prototyper ble produsert i 1984; den fjerde og siste ble fabrikkert i 1985. Imidlertid greide man ikke å skaffe seg utenlandsk salg, den nærmeste synes å ha vært Spania. I 1990 oppga fabrikanten å tilby den for eksport.

## Referanser

## Litteratur

* Forty, George (2005): *The Illustrated Guide to Tanks of the World*. Hermes House.

## Eksterne lenker

* (en) AMX-40 tanks – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Autoritetsdata
# 2S25 Sprut-SD

| 2S25 Sprut-SD |
| --- |
|  |
| Produsent | Volgograd traktorfabrikk  |
| Utvikler | Volgograd traktorfabrikk  |
| Mannskap | 3 |
| Tekniske data |
| Toppfart | 66 km/t |
| Motor | 2V-06-2 diesel  |
| Motoreffekt | 331 kW |
| Drivverk | Belter |
| Hjuloppheng | Hydropneumatisk |
| Maks vadedybde | Amfibisk |
| Rekkevidde | 500 km |
| Annet |
| Hovedbestykning | 125 mm glattløpet kanon |
| Annen bestykning | 7,62 mm mitr. |
| Pansring | Gradert |
|

---

2S25 Sprut-SD på Commons |

**2S25 Sprut-SD** er en amfibisk russisk kanonpanserjager med 125 mm kanon, beregnet på bruk av luftbårne styrker og marineinfanteri. Den ble tatt fram av Volgograd traktorfabrikk på 1990-tallet på basis av en strekt BMD-3 stormpanservogn. I 2005 approberte den russiske hæren 2S25, og serieproduksjon kom så i gang.

2S25 har tatt over rollen til PT-76 i marineinfantiet. Et forholdsvis lite antall er i tjeneste med russiske styrker.

## Referanser

## Eksterne lenker

* MilitaryToday.com: 2S25 - tekst, bilder og video (engelsk)

Autoritetsdata
# Rupert av Pfalz

| Rupert av Pfalz |
| --- |
|  |
| Født | 17. des. 1619 Praha (Kongeriket Böhmen, Det tysk-romerske rike) |
| Død | 29. nov. 1682   (62 år) Westminster (Kongeriket England) London (Kongeriket England) |
| Beskjeftigelse | Gravør, politiker, oppfinner, militær leder, admiral, raderer  |
| Embete | * Medlem av Det kongelige råd
* Lord Lieutenant of Berkshire (1670–1682)
* Lord Lieutenant of Surrey (1675–1682)
* Master of the Horse (England) (1653–1655)
* Lord High Admiral (1673–1679)
 |
| Partner(e) | Frances Bard Margaret Hughes |
| Far | Fredrik V av Pfalz |
| Mor | Elisabeth av Bøhmen |
| Søsken |
11 oppføringer
Luise Hollandine von der Pfalz Henriette Marie von der Pfalz Sophia av Hannover Elisabeth av Herford Karl I. Ludwig Eduard von der Pfalz Gustavus Adolphus von der Pfalz Heinrich Friedrich Moritz von der Pfalz Philipp von der Pfalz Charlotte of the Palatinate

 |
| Barn | Dudley Bard Ruperta Hughes |
| Gravlagt | Westminster Abbey |
| Medlem av | Royal Society (1665–; Royal Fellow of the Royal Society) |
| Utmerkelser | Hosebåndsridder Royal Fellow of the Royal Society (1665) |
|

---

Rupert av Pfalz på Commons |

**Rupert av Pfalz**, pfalzgreve av Rhinen, hertug av Bayern, 1. hertug av Cumberland, jarl av Holderness, (tysk: *Ruprecht Pfalzgraf bei Rhein, Herzog von Bayern*), vanligvis kalt **prins Rupert av Rhinen**, (født 17. desember 1619 i Praha, død 29. november 1682 i Westminster, Middlesex, England) var en velkjent soldat, vitenskapsmann, idrettsutøver, koloniguvernør og amatørkunstner på 1600-tallet.

## Liv og virke

### Bakgrunn

Rupert var sønn av Fredrik V av Pfalz og Elisabeth av Bøhmen, den eldre broren til Sophia av Hannover og nevø av kong Karl I av England, som utnevnte han til hertug av Cumberland og jarl av Holderness.

## Referanser

## Litteratur

* Eva Scott: *Rupert, prince Palatine*. Archibald Constable & Co, Westminster 1899.
* George Malcolm Thomson: *Warrior Prince*. Secker & Warburg, London 1976, ISBN 0-436-52047-8
* Frank Kitson: *Prince Rupert: Portrait of a Soldier*. Constable, London 1994, ISBN 0-09-475500-0
* Frank Kitson: *Prince Rupert: Admiral and General-at-Sea*. Constable, London 1998. ISBN 0-09-475800-X
* Susanne Meurer, Prince Rupert an Matthäus Merian the Younger, in: Print Quarterly 29 (2012), 2, S. 173–177.
* Robert Rebitsch: *Rupert von der Pfalz (1619−1682) – Ein deutscher Fürstensohn im Dienst der Stuarts.* StudienVerl., Innsbruck / Wien / Bozen 2012; ISBN 3-7065-4143-2
* (de) Martin Vogt: «Ruprecht von der Pfalz.» I *Neue Deutsche Biographie* (NDB). Bind 22, Duncker & Humblot, Berlin 2005, ISBN 3-428-11203-2, s. 290 f. (digitalisering).
* (de) Eduard Heyck: «Ruprecht von der Pfalz (Pfalzgraf bei Rhein)». I *Allgemeine Deutsche Biographie* (ADB). Bind 29, Duncker & Humblot, Leipzig 1889, s. 743–746.
# AAC Honey Badger PDW

| AAC Honey Badger PDW |
| --- |
| Basisdata |
| Opphavsland |  USA |
| Type | Automatgevær |
| Produsent(er) | AAC |
| Tekniske data |
| Kamring | 300 AAC Blackout |
| Mekanisme | Hel- og semi-automatisk for militært bruk, semi-automatisk for sivile |
| Vekt | 3,0 |
| Lengde | 24-29" - 610-737 |

**AAC Honey Badger PDW** er en AR-15 basert angrepsrifle/ PDW i kaliber .300 AAC Blackout produsert av Advanced Armament Corporation, et datterselskap av Freedom Group. Våpenet er oppkalt etter honninggrevlingen.

Både kaliberet og riflen ble utviklet i tett samarbeid med spesialstyrker med tanke på å erstatte HK MP5 og MP7 til bruk i SIBO og andre steder hvor man trenger lyddemping, noe man kan se ved våpenet har innebygd lyddemper og sammenleggbar stokk for å gjøre det så kort som mulig. Riflen er bygd svært praktisk for militært bruk hvor AR-15 plattformen er etablert, ettersom mange deler slik som sluttstykket og magasinene passer overens med andre våpen på AR-15 plattformen som for eksempel M4 Carbine og M16.

Honey Badger er basert på en M4 upper og lower receiver hvor det er satt inn et nytt løp, lyddemper og sammenleggbar stokk. Stokken er av samme type som på HK MP5, og AAC har i tillegg kortet ned bufferrøret for å gjøre våpenet enda kortere.

## Referanser

## Eksterne lenker

* Gear Wiki:AAC's Honey Badger PDW
* Tactical-Life.com: AAC’s HONEY BADGER PDW (with video) Arkivert 3. mai 2012 hos Wayback Machine.
* Militarytimes.com: AAC’s MPW “Honey Badger” don’t care… Arkivert 14. oktober 2014 hos Wayback Machine.
# Steyr HS .50

| Steyr HS .50 |
| --- |
|  |
| Basisdata |
| Opphavsland |  Østerrike |
| Type | Skarpskyttergevær |
| Produsent(er) | Steyr Mannlicher |
| Bruker(e) | Iran, Tyrkia |
| Tekniske data |
| Kamring | 12,7 × 99 mm NATO .460 Steyr |
| Mekanisme | Enkeltskudd |
| Vekt | 12,4 |
| Lengde | 1370 |
| Magasinkapasitet | 1 |
| Siktemidler | Sikteskinne |

**Steyr HS .50** er et skarpskyttergevær fra østerrikske Steyr Mannlicher i kaliber 12,7 x 99 mm NATO.

Det er også tilgjengelig i .460 Steyr for markeder hvor 12,7 mm er regulert. Den versjonen heter **HS .460**. Geværet var i nyhetene da Steyr Mannlicher solgte 800 eksemplarer til Iran i 2004.

## Se også

* Liste over skarpskyttergeværer

## Eksterne lenker

* (de) Offisielt nettsted

* (en) Steyr HS .50 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

* (en) Steyr HS .50 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
* Steyr HS .50 offisiell produktside

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
Autoritetsdata
# Revolver Lebel modèle 1892

| Revolver Lebel M1892 |
| --- |
|  |
| Basisdata |
| Opphavsland |  Frankrike |
| Type | Revolver |
| Produsent(er) | Manufacture d'armes de Saint-Étienne |
| Innført | 1892 |
| Utfaset | 1960 |
| Bruker(e) |  Frankrike |
| Tekniske data |
| Kamring | 8 x 27 mm Lebel |
| Mekanisme | Selvspenneravtrekk﻿er |
| Vekt | 0.84 |
| Lengde | 254 |
| Magasinkapasitet | 6 patroner |

**Revolver Lebel modèle 1892** er en tjenesterevolver fra Frankrike. Den ble produsert av Manufacture d'armes de Saint-Étienne som erstatning for MAS 1873 revolveren. Over 300 000 revolvere ble produsert mellom 1892 og 1924, og de ble brukt av den franske hær, marine og Gendarmerie Nationale, blant andre. Revolveren var i bruk helt frem til midten av 1960-tallet.

Originalt ble den produsert for svartkrutt-patroner, men senere modeller brukt 8 x 27 mm Lebel patronen. Den er bygget for både hanespenn og avtrekkerspenning, er solid bygget, og patronene mates gjennom en ladeport på høyre siden av rammen.

Autoritetsdata
# GP-25

GP-25
**GP-25** er et granatrør, altså en granatkaster for montering på et gevær, utviklet av Sovjetunionen og fremdeles i produksjon i Russland. Det fyrer av 40 mm hylseløse granater, og kan monteres på AK-74 automatgeværer. De forskjellige generasjonene heter **GP-30 Obuvka**, **GP-25 Kostyor** og **BG-15 Mukha**.

Utviklingen av våpenet begynte i 1966 og i 1978 ble det tatt i tjeneste. GP-30 kom i tjeneste i 1989, og er beregnet på bruk med AK-100-serien automatgeværer.

## Eksterne lenker

* Modern Firearms (engelsk)

Autoritetsdata
# SG-43 Goryunov

| SG-43 Goryunov |
| --- |
| Kinesisk versjon av SG-43 |
| Basisdata |
| Opphavsland |  Sovjetunionen |
| Type | Mitraljøse |
| Designer(e) | P.M. Goryunov |
| Produsent(er) | [Q?]**Mangler etikett Q3552663

Degtjarjovverket Q3552663 |
| Innført | 1943 |
| Utfaset | 1968 |
| Bruker(e) | Se artikkel |
| Tekniske data |
| Kamring | 7,62 x 54R |
| Mekanisme | Gassoperert |
| Skuddtakt | 500-700 skudd/min |
| Vekt | 13.8 |
| Lengde | 1150 |
| Magasinkapasitet | 200-250 patroners belter |

**SG-43 Goryunov** er et tungt maskingevær fra Sovjetunionen.

Våpenet ble approbert av Den røde armé i 1943 under andre verdenskrig. Det er kamret for ammunisjon i kaliber 7,62 x 54R, som var standardammunisjon på den tiden. Den erstattet den eldre M1910 Maxim-maskingeværet. Den kom montert på små vogner, tripoder og på kjøretøy.

Etter andre verdenskrig ble den forbedret og fikk navnet SGM («m» for modernisert). En panservognmodell ble også laget med navnet SGMT. Den ble erstattet på 1960-tallet av PK-maskingeværet.

## Brukere

* Afghanistan
* Albania
* Bulgaria
* Kambodsja
* Kina som Type 53
* Cuba
* Tsjekkoslovakia
* Egypt
* Etiopia
* Ungarn
* Irak
* Laos
* Mongolia
* Nord-Korea
* Vietnam
* Polen
* Romania
* Sovjetunionen
* Syria

## Se også

* Liste over maskingeværer

Autoritetsdata
# Makarov PM

| Pistolet Makarov |
| --- |
|  |
| Basisdata |
| Opphavsland |  USSR |
| Type | Pistol |
| Produsent(er) | Makarov |
| Innført | 1951 |
| Bruker(e) | Sovjetiske militærstyrker |
| Tekniske data |
| Kamring | 9 x 18 mm PM |
| Mekanisme | Masseretardert sluttstykke |
| Vekt | 0,710 |
| Lengde | 161 |
| Magasinkapasitet | 8 patroner |
| Siktemidler | Faste jernsikter |

**Makarov PM** (Pistolet Makarova, Пистолет Макарова ПМ) er en sovjetisk, semi-automatisk pistol.

Pistolen ble designet sent på 1940-tallet av Nikolai Fyodorovich Makarov. I 1951 ble den approbert som offisielt, standard sidevåpen av det russiske forsvar. Pistolen tok over etter TT-33 pistolen og var i tjeneste frem til 1991.

Istedenfor å bygge en pistol på et eksisterende kaliber, designet Makarov en ny patron, 9 x 18 mm PM. Patronen var basert på 9 x 17 mm Browning patronen. For å gjøre det enkelt og billig ble denne patronen valgt da det var den kraftigste som trygt kunne brukes på en pistol med masseretardert mekanisme.

## Eksterne lenker

* (en) Makarov PM – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

* (en) PM – galleri av bilder, video eller lyd på Commons

Autoritetsdata
# Sauer 38H

| Sauer 38H |
| --- |
|  |
| Basisdata |
| Opphavsland |  Tyskland |
| Type | Pistol |
| Produsent(er) | Sauer & Sohn |
| Innført | 1938 |
| Utfaset | 1945 |
| Bruker(e) | Militær- og politistyrker i Tyskland |
| Tekniske data |
| Kamring | 7,65 x 17 mm Browning 6,35×15mmSR 9 × 17 mm Browning |
| Mekanisme | Masseretardert sluttstykke |
| Vekt | 0.705 |
| Lengde | 171 |
| Magasinkapasitet | 8 patroner |
| Siktemidler | Faste jernsikter |

**Sauer 38H** (Sauer Modell 1938 Hammerless) er en semi-automatisk pistol designet av våpenfabrikanten J.P. Sauer & Sohn.

Pistolen ble laget ifra 1938 og frem til slutten av den andre verdenskrig. Den var en moderne pistol og forut for sin tid. Pistolen kom hovedsakelig i kaliber 7,65 x 17 mm Browning, men noen få sjeldne utgaver kom i 9 x 17 mm Browning og .22 Long Rifle. Pistolen var en direkte konkurrent til Mauser HSc og Walther PP. Den ble produsert til Wehrmacht, politi og sivilt bruk.

## Eksterne lenker

* (en) Sauer 38H – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

* (en) Sauer 38H – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
* Sauer's webside
* J.P. Sauer og Sohn webside

Autoritetsdata
# Heckler & Koch AG36

| Heckler & Koch AG36 |
| --- |
|  |
| Basisdata |
| Opphavsland |  Tyskland |
| Type | Granatkaster |
| Designer(e) | Heckler & Koch |
| Produsent(er) | Heckler & Koch |
| Tekniske data |
| Kamring | 40mm grenade |
| Vekt | 1.49 |
| Lengde | 353 |

**AG36** er et granatrør, altså en granatkaster montert på et gevær, fra tyske Heckler & Koch. Det ble først lansert i forbindelsen med den amerikanske hærens konkurranse for et granatrør til bruk med automatgeværene XM8 og FN SCAR. Kaliberet er 40 × 46 mm.

Det er i bruk med den britiske hæren under navnet L7A1/A2 på deres L85A2 automatgeværer. En variant kalt XM320 er under utprøving av den amerikanske hæren, og det er ventet at den vil bli approbert som M320.

AG36 montert på Heckler & Koch G36
Autoritetsdata
# FNAB-43

| FNAB-43 |
| --- |
|  |
| Basisdata |
| Opphavsland |  Italia |
| Type | Maskinpistol |
| Produsent(er) | Armaguerra Cremona |
| Innført | 1943 |
| Bruker(e) | RSI |
| Tekniske data |
| Kamring | 9 × 19 mm Parabellum |
| Mekanisme | Masseretardert sluttstykke |
| Skuddtakt | 400 skudd/min |
| Vekt | Ca 4 |
| Lengde | 790 |
| Magasinkapasitet | 20 - 40 Patroner |

**FNAB-43** er en maskinpistol fra Italia.

Den første prototypen var ferdig i 1942, og den ble produsert fra 1944 til 1945 av det italienske selskapet Armaguerra Cremona. 7000 eksemplarer ble laget og levert til tyske og RSI-avdelinger som kjempet i Nord-Italia. Våpenet var dyrt å produsere, og krevde mye fresing og detaljarbeide under produksjonen.

Den har integrert munningsbrems og kompensator som også finnes på noen russiske våpen. De kom med foldestokk som foldes oppover for kompakt bæring av våpenet.

## Litteratur

* Hogg, Ian. *The Encyclopedia of Infantry Weapons of World War X* London: Arms & Armour Press, 1978. Third impression. ISBN 085368281X.
* Hogg, Ian and Weeks John S. *Military Small Arms of the 20th Century*. Iola, WI, USA:Krause Publishing, 7th edition, 2000. ISBN 0873418247.

Autoritetsdata
# 6,5 × 52 mm Carcano

| 6.5x52mm Mannlicher-Carcano |
| --- |
|  |
| Type | Riflepatron |
| Opphavsland |  Italia |
| Innført | 1889–1891 |
| Tekniske data |
| Hylsetype | Flaskehals |
| Kulediameter | 6,77 |
| Hylselengde | 52,5 |

**6,5 × 52 mm Carcano** (6.5x52mm Mannlicher-Carcano) er en patron fra Italia.

Patronen er en randløs militær flaskehalspatron, utviklet i tiden 1889-1891. Den ble brukt i Carcano M91 riflen og etterfølgerne dens, samt maskingevær som Breda modello 30.

## Attentatet mot John F. Kennedy

Patronen ble identifisert av Warrenkommisjonen som den typen ammunisjon som ble brukt i en italiensk Carcano-rifle fra 1891, en overskuddsrifle fra andre verdenskrig. Denne riflen ble brukt av Lee Harvey Oswald i Texas School Book Depository til å myrde USAs president John F. Kennedy i Dallas i Texas, 22. november 1963.

## Se også

* Liste over patrontyper

## Referanser

Autoritetsdata
# A-91

| A-91 |
| --- |
|  |
| Basisdata |
| Opphavsland |  Russland |
| Type | Automatrifle |
| Produsent(er) | KBP |
| Tekniske data |
| Kamring | 5,45 x 39 mm 7,62 x 39 mm 5,56 x 45 mm NATO VOG-25 |
| Mekanisme | Gassoperert, roterende sluttstykke |
| Skuddtakt | 700-800 skudd/min |
| Vekt | 3.97 |
| Lengde | 660 |
| Magasinkapasitet | 30 skudd |

**A-91** er en russisk bullpup-automatrifle utviklet av KBP.

Riflen har en integrert 40 mm granatkaster montert under løpet. På visse eldre modeller var denne montert oppå løpet. Den er lik den russiske OC-14 Groza automatriflen.

## Eksterne lenker

* Modern Firearms – A91 Assault Rifle Arkivert 14. september 2010 hos Wayback Machine.

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
Autoritetsdata
# Heckler & Koch P30

| Heckler & Koch P30 |
| --- |
| Heckler & Koch P30L |
| Basisdata |
| Opphavsland |  Tyskland |
| Type | Pistol |
| Produsent(er) | Heckler & Koch |
| Innført | 2006 |
| Bruker(e) |  Norge **H&K P30L**: Politiet i Norge,  Tyskland **H&K P30V6**: Det tyske tollvesenet,  Tyskland **H&K P30S**: Bundespolizei med flere |
| Tekniske data |
| Kamring | 9 × 19 mm Parabellum .40 Smith & Wesson |
| Vekt | **P30** (uten magasin): 0,647 kg **P30L**(uten magasin): 0,687 |
| Lengde | **P30**: 181 mm **P30L**: 196 |
| Magasinkapasitet | 15 patroner (9 x 19mm Luger) 13 patroner (.40 S & W) |

**Heckler & Koch P30** er en halvautomatisk pistol. P30 representerer en videre utvikling av teknologien som er involvert i de halvautomatiske pistolene Heckler & Koch P2000 og Heckler & Koch USP fra den tyske produsenten Heckler & Koch (H&K). Tidlige prototyper av P30 ble omtalt som P3000.

## Politi-pistol

Produsenten Heckler & Koch karakteriserte H&K P30 som en politi-pistol og igangsatte produksjon av våpenet i 2006. Varianter av P30 var standard tjenestevåpen i Politiet i Norge, (H&K P30L) frem til 2023, da politiet byttet over til ulike Glock-varianter, blant annet Glock 45. Våpenet benyttes bl.a. tollvesenet i Tyskland (H&K P30V6) og tyske Bundespolizei (H&K P30S). Varianter av H&K P30 brukes også av enkelte politistyrker i Portugal og Sveits og varianten H&K P30NL vurderes som standard tjenestevåpen i Nederland.

## Eksterne lenker

* World Guns om Heckler & Koch P30 (Engelsk)
* Heckler & Koch om P30 (Engelsk)
* Heckler & Koch om P30L (Engelsk)
* Tactical Life om Heckler & Koch P30 Arkivert 29. august 2015 hos Wayback Machine. (Engelsk)
* Slik er politiets omstridte våpen Romerikes Blad Publisert 4. august 2015
# Royal Scots Dragoon Guards

| Royal Scots Dragoon Guards |
| --- |
| Basisdata |
|  |
| Aktiv | 1971– |
| Motto | *Nemo me impune lacessit* |
| Land | Storbritannia |
| Etablert | 1971 |
| Våpengren | Kavaleri  |
| Type | regiment |
| Hovedkvarter | Edinburgh Castle |
| Operativt oppdrag |
| Rolle | kavaleri  |

**Royal Scots Dragoon Guards (Carabiniers and Greys)** er et regiment i Royal Armoured Corps. Gjennom sin forgjenger Royal Scots Greys er regimentet det eldste eksisterende kavaleriregiment av linjen i British Army. Det er forlagt til Leuchars Station, som en del av den skotske 51. infanteribrigade.

Regimentet ble dannet 2. juli 1971 ved Holyrood i Edinburgh gjennom en sammenslåing av 3rd Carabiniers (Prince of Wales's Dragoon Guards) (som selv var resultatet av en sammenslåing i 1922 av 3rd Dragoon Guards (Prince of Wales's) og 6th Dragoon Guards (Carabiniers)), og Royal Scots Greys (2nd Dragoons).

I 1998 ble regimentet det første til å ta i bruk Challenger 2-stridsvogner.

## Referanser

## Eksterne lenker

* (en) Offisielt nettsted

* (en) Royal Scots Dragoon Guards – kategori av bilder, video eller lyd på Commons