# Carlos Mesa

| Carlos Mesa |
| --- |
|  |
| Født | 12. aug. 1953 (72 år) La Paz |
| Beskjeftigelse | Politiker, historiker, skribent, journalist, visepresident, litteraturviter, republikkens president  |
| Utdannet ved | Higher University of San Andrés (akademisk grad: alumni, studieretning: litteratur) |
| Far | José Mesa Figueroa |
| Mor | Teresa Gisbert Carbonell |
| Søsken | Isabel Mesa de Inchauste Andrés de Mesa Gisbert Teresa Guiomar de Mesa Gisbert |
| Parti | Revolutionary Left Front Civic Community partiløs (2003–2018) Revolutionary Left Front (2018–) Revolutionary Nationalist Movement (2002–2003) |
| Nasjonalitet | Bolivia |
| Utmerkelser |
8 oppføringer
Storbånd av Andeskondorordenen (2003) Kjede av Den aztekiske ørns orden (2005) Collar of the Order of San Carlos (2004) Storkors med diamanter av Solordenen (2004) Knight Grand Cross of the Order of Merit (2002) Fortjenstkors av 1. klasse av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden (1987) Officer of the Order of Rio Branco (1998) Den nasjonale fortjenstordenen (2004) |
| Nettsted | carlosdmesa.com  |
| Bolivias president |
| 17. oktober 2003 – 9. juni 2005 |
| Forgjenger | Gonzalo Sánchez de Lozada |
| Etterfølger | Eduardo Rodríguez |
| Signatur |
|  |
|

---

Carlos Mesa på Commons |

**Carlos Diego Mesa Gisbert** (født 1953) er en boliviansk politiker. Han var president i Bolivia fra 17. oktober 2003 til 9. juni 2005. Han hadde tidligere vært visepresident for Gonzalo Sánchez de Lozada fra 6. august 2002, samt leder for den bolivianske kongressen, men tok over som president da Sánchez de Lozada ble tvunget til å gå av og rømme landet. Han har også vært presidentkandidat under valgene i 2019 og 2020. Han har siden 2018 tilhørt partiet Frente Revolucionario de Izquierda, men har tidligere tilhørt Movimiento Nacionalista Revolucionario.

Både før og etter at han tok over som president, har folket i Bolivia protestert kraftig mot ledelsens disponering av landets naturgass- og oljeressurser, og har blant annet krevd lavere bensinpriser og høyere skatter for utenlandske oljefirma. Protestene ble etter hvert for mange, og Mesa leverte sin avskjedssøknad til kongressen 7. mars 2005. Kongressen stemte imidlertid nesten enstemmig for å forkaste avskjedssøknaden. En ny avskjedssøknad ble godkjent av kongressen den 10. juni 2005. Eduardo Rodríguez ble deretter satt inn som ny president. Under valget samme år vant sosialisten Evo Morales fra partiet Movimiento al Socialismo (MAS) og ble president, og gass- og oljeressursene ble nasjonalisert.

I 2019 stilte han som presidentkandidat mot sittende president Evo Morales. Han ble den største av opposisjonskandidatene, men 36,5 % av stemmene, men tapte mot Morales som fikk 47,1 % og derimot slapp å stille i en andre runde. Valget fant sted i et klima av uro og protester, ettersom det var omstridt om Morales hadde rett til å stille som president. Etter valget ble det fra opposisjonens hold framsatt påstander om valgfusk, og Mesa nektet å godkjenne resultatet og oppfordret til protester. I en granskningsrapport fra OAS ble det framsatt påstander om «bevisst manipulering» og «betydelige uregelmessigheter» under valget. Uroen eskalerte, og det endte med at militæret og politiet presset Morales til å gå av. En midlertidig regjering ledet av den borgerlige politikeren Jeanine Añez ble innsatt. Det ble lovet at valg ville bli holdt i løpet av kort tid, og Mesa annonserte sitt kandidatur for neste valg med Gustavo Pedreza som sin visepresidentkandidat. Valget ble utsatt flere ganger med koronaviruspandemien som begrunnelse. I valget, som ble avholdt 18. oktober 2020, fikk Mesa 29% av stemmene og tapte mot Luis Arce fra MAS, som fikk 55 %. Mesa erkjente nederlag etter en valgdagsmåling viste at Arce lå an til å vinne valget med stor nok margin til å unngå en andre runde.

## Referanser

## Eksterne lenker

* (es) Offisielt nettsted

* (en) Carlos Mesa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Carlos Mesa på Facebook

* Carlos Mesa på Instagram

* Carlos Mesa på X (tidligere Twitter)