Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Chinatown

Chinatown i San Francisco
*for den amerikanske filmen fra 1974, se Chinatown (film)*
Chinatown er en engelsk betegnelse på et område i en by utenfor Kina, særlig havnebyer, hvor kinesere har samlet seg og utgjør en betydelig del av befolkningen. Dette er gjerne svært synlig i utvalget av butikker og restauranter, og det er ikke uvanlig med gateskilt med kinesisk skrift, kinesiske dekorasjoner i gatene og andre særegenheter.

## Kjente chinatowns

* Chinatown, London, England
* Chinatown, New York, USA
* Chinatown, San Francisco, Amerikas forente stater
* Chinatown, Washington, D.C., Amerikas forente stater
* Chinatown, Vancouver, Canada
* Cholon i Ho Chi Minh-byen, Vietnam
# Zhangzhou

Zhangzhou i Fujian
Statue av Xie An i Zhangzhou
**Zhangzhou** (kinesisk: 漳州; pinyin: *Zhāngzhōu*) er en kinesisk by på prefekturnivå helt sør i provinsen Fujian ved Kinas kyst mot Taiwanstredet og Sørkinahavet. Befolkningen anslås (1999) til 4 581 675.

## Administrasjon

Byprefekturet Zhangzhou administrerer to distrikter, én by på fylkesnivå og åtte fylker.

* Longwen distrikt (龙文区)
* Xiangcheng distrikt (芗城区)
* Longhai by (龙海市)
* Changtai fylke (长泰县)
* Dongshan fylke (东山县)
* Hua'an fylke (华安县)
* Nanjing fylke (南靖县)
* Pinghe fylke (平和县)
* Yunxiao fylke (云霄县)
* Zhangpu fylke (漳浦县)
* Zhao'an fylke (诏安县)

## Samferdsel

Kinas riksvei 319 fører gjennom byprefekturet. Riksveien begynner i Xiamen løper nordvestover gjennom provinsene Fujian, Jiangxi, Hunan, og Chongqing, til den ender opp i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.

Kinas riksvei 324 fører gjennom området. Den går fra Fuzhou i provinsen Fujian og gjennom Guangdong, Guangxi, Guizhou, og ender i Kunming i Yunnan.

## Utvandringshistorie

Zhangzhou er opphavssted for mange taiwankinesere og utenlandskinesere. En tredjedel av Taiwans befolkning stammer opprinnelig fra Zhangzhou. Dessuten stammer politikere som Corazon Aquino og Lee Kuan Yew fra denne regionen.

## Litteratur

* Siegfried Englert: *Die Provinz Fujian in der VR China*. Annweiler: Plöger, 2013. ISBN 978-3-89857-289-7, S. 287–304
# Sinifisering

**Sinifisering** er den språklige eller kulturelle antagelse av kinesisk språk og kultur, spesielt hankinesisk.

Uttrykket benyttes for å beskrive assimilasjonen av andre folkeslag i Kina til den kinesiske identiteten. For eksempel siniseringen av Jin-dynastiet etter erobringen av Nord-Kina.

I moderne tid benyttets det også om den kinesiske regjerings bestrebelser for å få sosiale aktører innen det kinesiske samfunn å tilpasse seg regjeringens forestillinger om den ekte moderne politiske forståelse av det å være kirkesisk.

## Se også

* Sinologi

## Referanser

Autoritetsdata
# University of California Press

| University of California Press |
| --- |
|  |
| Offisielt navn | University of California Press  |
| Bransje | Forlagsvirksomhet  |
| Etablert | 1893 (Berkeley) |
| Eier(e) | University of California Regents |
| Eierandel i |
16 oppføringer
A Naomi Schneider Book Ahmanson Foundation Endowment Fund in Humanities Ahmanson Murphy Imprint in Fine Arts Anne G. Lipow Endowment Fund in Social Justice and Human Rights Arcadia Fund for Open Access Atkinson Family Foundation Imprint in Higher Education Barbara S. Isgur Endowment Fund in Public Affairs Ben and A. Jess Shenson Endowment Fund in Visual and Performing Arts Constance and William Withey Endowment Fund in History and Music Fletcher Jones Foundation Imprint in Humanities George Gund Foundation Imprint in African American Studies Joan Palevsky Imprint in Classical Literature Philip E. Lilienthal Imprint in Asian Studies Roth Family Foundation Imprint in Music S. Mark Taper Foundation Imprint in Jewish Studies Simpson Imprint in Humanities

 |
| Hovedkontor | Oakland Berkeley |
| Land | USA  |
|  Nettsted  |  Offisielt nettsted (en)
 |
|  |

**University of California Press** (forkortet **UC Press**) er et av de seks største universitetsforlag i USA. Det er en del av University of California og dermed det eneste som er knyttet til et statlig universitet og med hovedkvarter vest i USA.

Forlaget ble grunnlagt i 1893 og har hovedsete i Berkeley i California. Det publiserer årlig (2012) om lag 200 bøker og har en trykt bestand bøker på rundt 4000 titler. Om lag en fjerdedel av forfatterne er knyttet til universitetet.

Forlagets *Journals + Digital Publishing Division* er ansvarlig for utgivelsen av rundt 50 fagtidsskrifter. Alle tidsskrifter og rundt 2000 bøker er også tilgjengelige *online*.

## Litteratur

* August Frugé: *A Skeptic Among Scholars: August Frugé on University Publishing*. UC Press, Berkeley 1993, ISBN 0520084268.
* Albert Muto: *The University of California Press: The Early Years, 1893-1953.* UC Press, Berkeley 1993, ISBN 0520077326.

## Referanser

## Eksterne lenker

* University of California Press
* University of California Press – Journals + Digital Publishing Division
* University of California Press Blog
# Lisu

Lisu-piker i Nord-Thailand.
**Lisu** (傈僳族, lisu språk: *ꓡꓲ‐ꓢꓴ ꓫꓵꓽ လီဆူ*) er en folkegruppe i Bakindia og Kina. De utgjør ett av de 55 offentlig anerkjente minoritetsfolkene i Folkerepublikken Kina. Ifølge folketellingen i 2000 var det 634 912 av dem i Kina, for det meste i provinsene Yunnan og Sichuan.[*trenger referanse*] De finnes også i Burma, Thailand og i den indiske forbundsstaten Arunachal Pradesh.

Protestantisk kristendom står sterkt blant lisuene.[*trenger referanse*] Protestantiske misjonærer begynte å virke blant lisufolket tidlig på 1900-tallet. Den første misjonæren som arbeidet blant lisuene i Yunnanprovinsen i Kina var den britiske CIM-misjonæren James O. Fraser, som også utviklet deres skriftspråk og Fraser-alfabetet, som med noen modifikasjoner i dag er offisielt anerkjent og brukt av de kinesiske myndigheter.

Det er i dag (2007) om lag 300 000 protestanter blant lisuene i Kina og Burma (men nesten ingen blant Thailands lisuer).[*trenger referanse*] I et stort antall landsbyer favner kirkemedlemskapet godt over halvparten av befolkningen.[*trenger referanse*] Lisukirken har både Bibelen og en salmebok på sitt språk.

## Litteratur

* Xuit Lit / Xú Lín 徐琳, Mut Yuiqzha / Mù Yùzhāng 木玉璋, Shi Luiqai / Shī Lǚqiān 施履谦 etc.: **Lisu Het kethuaddu** / Lì-Hàn cídiǎn 傈汉词典 (*Lisu-kinesisk ordbok*; Kūnmíng 昆明, Yuitnat coshit tot'et ddodel / Yúnnán mínzú chūbǎnshè 云南民族出版社 1985). Benytter både ren Fraser-skrift og modifikasjonen fra 1957.

## Eksterne lenker

* The Lisu ethnic minority (kinesisk regjeringsside)
# Tu (folk)

**Tu** (egenbetegnelse: **Monguor**; kinesisk: 土族, pinyin: *Tǔzú*) er en av de 55 offisielt anerkjente nasjonale minoriteter i Folkerepublikken Kina. De bor for det meste i provinsene Qinghai og Gansu.

Av de 241.198 *tu* (folketellingen 2000) taler om lag halvparten språket *tu* 土族語, også kalt mangghuer. Det har to dialekter: *Huzhu* 互助 og *Minhe* 民和. Rundt 5000 tu i Tongren taker derimot bonan 保安語. Alle de øvrige benytter kinesisk eller tibetansk i det daglige.

Siden 1980-årene har man forsøksvis innført en moderne tu-skrift som tar utgangspunkt i det latinske alfabet.

Tu-språket tilhører de sørøstlige mongolske språk og er tettere beslektet med språkene bonan, dongxiang og daur enn det er med mongolsk. Huzhu-dialekten er sterkt påvirket av tibetansk.

Tufolket er tilhengere av den tibetanske buddhisme (lamaismen).

## Litteratur

* **Hasbaatar** (哈斯巴特尔 *Hasibate'er*) o.a. [utg.]: *Mônggôr helen u uges* / 土族语词汇 *Tuzuyu cihui* (Ordforrådet i Tu-språkete). 内蒙古人民出版社 *Nei Menggu renmin chubanshe*. 呼和浩特 Hohhot 1985/1986. 18+244 sider. [tospråklig mongolsk-kinesisk, tu i IPA].
* **Li, Keyu** 李克郁: Mongghul qidar merlung / *Tu Han cidian* 土汉词典 (Tu-kinesisk ordbokh). 青海人民出版社 *Qinghai renmin chubanshe*. 西宁 Xining 1988.
* **Li, Keyu** 李克郁: 土族 (蒙古尔) 源流考 *Tuzu (Menggu'er) yuanliu kao* (Undersøkelser om tu-nasjonalitetens opphav og uytvikling). 青海人民出版社 *Qinghai renmin chubanshe*. 西宁 Xining 1992/1993. ISBN 7-225-00587-1. 4+6+195 sider.
* **Mostaert, A**. et **DeSmedt, A**.: Le Dialecte Monguor (The Uralic and Altaic Series; Curzon Press 1997). ISBN 0-7007-0380-2.
* **Qenggeltei** (清格尔泰 *Qingge'ertai*) o.a. [utg.]: *Mônggôr helen u uge helelge yin materiyal* / 土族语话语材料 *Tuzuyu huayu cailiao* (Tu-språkets språkmateriale). 内蒙古人民出版社 *Nei Menggu renmin chubanshe*. 呼和浩特 Hohhot 1986/1988. ISBN 7-204-00438-8. 17+589 sider. [tospråklig mongolsk-kinesk, tu i IPA].
* **Slater, Keith W.**: A grammar of Mangghuer. A Mongolic language of China's Qinghai-Gansu sprachbund. (Asian Linguistics Series; London / New York. RoutledgeCurzon 2003.
* **Stuart, Kevin** og **Limusishiden** (Li, Dechun): China's Monguor Minority. Ethnography and Folktales (Sino-Platonic Papers 59, December 1994).
* *Tuzu (Menggu'er) de wenhua xingtai* 土族 (蒙古尔) 的文化形态 (Tu [Monguor]-enes kulturelle formasjon). I: Hao, Sumin 郝苏民 og. Wenhua 文化 og He, Weiguang 贺卫光 [utg.], 甘青特有民族文化形态研究 *Gan Qing teyou minzu wenhua xingtai yanjiu*. 民族出版社 *Minzu chubanshe* (Nationalitätenverlag). 北京 Beijing 1999/2000. ISBN 7-105-03420-3. s. 53-101.
* *Tuzu jianshi* 土族简史 (Kort historie for Tu-nasjonaliteten). 青海人民出版社 *Qinghai renmin chubanshe*. 西宁 Xining 1982.

## Eksterne lenker

* The Tu ethnic minority
* Tuzu gaishu 土族概述
* Arienne M. Dwyer: Grammatical Sketch of Monguor
* Texts of Monguor (E-MELD School of Best Practice in Digital Language Documentation)
* Tu people Arkivert 28. september 2009 hos Wayback Machine.
# Vestjugurisk

| Vestjugurisk |
| --- |
| Brukt i | Kina  |
| Antall brukere | 4 600 (2007) |
| Språkkoder |
| ISO 639-3 | ybe  |
| Glottolog | west2402  |

**Vestjugurisk** (vestjugurisk: *yoɣïr lar* (jugurtale) eller *yoɣïr śoz* (jugurord), også kjent som **neo-uigurisk** er et nordøsttyrkisk språk som tales av jugurene. Det står i motsetning til østyugurisk, som er et mongolsk språk innenfor samme etniske gruppe. Begge språkene er indikert av navnet "gul uigur", som er endonymet for jugurene.

## Referanser

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Waishengren

Chiang Kai-shek
Ma Ying-jeou
Waishengren (ordrett: «mennesker fra andre provinser», tradisjonell kinesisk: 外省人; pinyin: *Wàishěngrén*, kunne gjengis på norsk som «fastlandskinesere», skjønt det ville favne noe videre) er det man i Taiwan kaller den befolkningsgruppe som etter annen verdenskrig, fremfor alt mellom 1945 og 1949, flyttet fra det kinesiske fastland til øya Taiwan, og likeså deres etterkommere, i alle fall den første generasjonens etterkommere.

De fastlandskinesere på Taiwan som er kommet senere, kalles *dalu ren* (kinesisk: 大陸人; pinyin: *dàlù rén*, «fastlandsmennesker»), særlig hvis de er eller var statsborgere av Folkerepublikken Kina.

Begrepet *waishengren* er opprinnelig et uttrykk som ble brukt i Kina generelt, om en person som kom fra en annen provins enn der han nå bodde.

I femti år fra 1895 til 1945 var Taiwan del av keiserriket Japan, og det fikk med tiden som et av de varige virkninger at den taiwanske befolkning fikk et noe annet kulturelt preg enn fastlandets kinesere. De kinesere som strømmet over fra Fastlandet fra 1945 hadde i tillegg gjerne det særtrekk at de var lojale til partiet Kuomintang (som ikke engang fantes da Taiwan ble japansk territorium) og at de var motstandere av, og flyktninger fra, den maoistiske kommunisme.

Det ble på Taiwan alminnelig å kallre denne gruppen tilvandrede kinesere for *Waishengren*, «mennesker fra andre provinser», i motsetning til *Benshengren* (kinesisk: 本省人, «mennesker fra denne provins».

## Litteratur

* Stéphane Corcuff: *Taiwan’s “Mainlanders”: New Taiwanese?* In: Stéphane Corcuff (Hrsg.): *Memories of the Future: National Identity Issues and the Search for a New Taiwan.* M.E. Sharpe, New York 2002, ISBN 0-7656-0792-1, S. 163–195.
* Simon Scott: *Taiwan's Mainlanders: A Diasporic Identity in Construction.* Révue Européenne des Migrations Internationales, Band 22, 2006, s. 87–106.
* Oskar Weggel: *Die Geschichte Taiwans. Vom 17. Jahrhundert bis heute.* Böhlau, Köln, Weimar, Wien 1991, ISBN 978-3-412-02891-6.
* Thomas Weyrauch: *Chinas unbeachtete Republik. 100 Jahre im Schatten der Weltgeschichte.* Band 1: *1911–1949.* Longtai, Giessen (i. e.) Heuchelheim 2009, ISBN 978-3-938946-14-5.
* Thomas Weyrauch: *Chinas unbeachtete Republik. 100 Jahre im Schatten der Weltgeschichte.* Band 2 *1950–2011.* Longtai, Giessen 2011, ISBN 978-3-938946-15-2.

## Eksterne lenker

* *Waishengren in Taiwan* fra Academia Sinica
* *Digital Archive for Memories and Narratives of Taiwan Waishengren* fra culture.teldap.tw
# Wang Xizhi

**Wang Xizhi** (kinesisk: 王羲之, pinyin: *Wáng Xīzhī*, Wade-Giles: *Wang Hsi-chih* (303–361) var en kinesisk kalligraf, av mange ansett som den fremste noensinne. Man var en mester i alle kalligrafiske stiler, men er best kjent for sin *xingshu* skrivestil.

Xizhi ble født i 303 i Linyi i provinsen Shandong i Kina. Han gikk først i lære hos sin far, og senere hos den berømte kalligrafen Wei Shuo (kalt *Fru Wei*).

Ingen av hans originalverker er bevart, men derimot finnes flere kopier som kan anses å ligge originalet svært nær. Han tilbragte størstedelen av sitt produktive liv i dagens Shaoxing i Zhejiang, og fikk sju barn som alle vokste opp til å bli store kalligrafer. Den mest kjente av dem var den yngste sønnen, Wang Xianzhi.

Xizhi behersket ikke kun de vanlige kalligrafiske stilene på mesterlig nivå, han var også opphavet til skrivestilen Xingshu, også kalt løpende stil, som var en forenkling av standardstilen. Denne stilen ble til ved at han hadde en mer avslappet teknikk og mindre spenningen i arrangementet av strekene i standardstilen. Han lot penselen bevege seg lett og raskt fra ett ord til et annet, uten at det gikk ut over lesbarheten for lese- og skrivekyndige. Xingshu befestet seg mot slutten av Han-dynastiet og ble hovedinspirasjonen til kalligrafi som egen kunstform.

Wangs i dag mest kjente verk er *Forord til dikt skapt ved Orkidépaviljongen.*

*Forord til dikt skapt ved Orkidépaviljongen*
## Referanser
# Affiks

**Affiks** (fra latin *affixus*, *feste til*) er et morfem som er bundet til en ordstamme for å forme et ord. Affikser kan være avledninger, som norske *-het* og *-pre*, eller bøyelige, som engelske flertallsendelsen *-s* og fortidsendelsen *-ed*. De er bundne morfemer ved definisjon; prefikser og suffikser kan være atskillelige affikser.

Affikser kan bestemme ordklassen og/eller kjønn.

* Prefikser står foran rot/stamme (*mis*forstå)
* Suffikser står etter rot/stamme (hund*er*)
* Infikser står inne i roten
* Interfikser står mellom to røtter (høns*e*gård)

Kan også deles i bøyningsaffikser (hund*en*, hund*er*, hund*ene*), og avledningsaffikser.
# Stigmatisering

**Stigmatisering**, eller **sosialt stigma**, i sosiologisk forstand er en prosess der individer plasserer andre individer i en bestemt kategori posisjonsinnehavere,

* ved å tilskrive dem diskrediterende kjennetegn og egenskaper;
* ved å diskreditere kjennetegn og egenskaper som er diskrediterbare;
* ved å diskreditere eksisterende, synlige kjennetegn og egenskaper.

Dersom personer eller grupper karakteriseres ved hjelp av samfunnsmessige eller gruppespesifikt negativt ladede kjennetegn, sier vi at de diskrimineres.

Erving Goffman definerte stigmatisering som *«en diskrediterende egenskap som diskvalifiserer personer fra full sosial aksept»*. Han sier også at fenomenet er *«en prosess hvor andres reaksjoner ødelegger en normal identitet»*. Goffmans tilnærming til studier av avvik kalles gjerne *stemplingsteori*.

Goffman betraktet stigma som et eksempel på et gap mellom det en person skulle være – eller personens virtuelle sosiale identitet – og vedkommendes faktiske sosiale identitet – dvs hva identiteten faktisk er. Et stigma er en generalisering der en persons spesifikke handlingsmønster eller særtrekk definerer vedkommendes allmenne karakter. Sagt på en annen måte tildeler stigmaet personer en sosial status som får forrang foran deres øvrige egenskaper.

## Følger og eksempler

Sosiale stigma fører ofte til usynliggjøring og/eller marginalisering. Eksempler er fysiske eller psykiske handicap eller sykdommer, alternative seksuelle orienteringer eller kjønnsuttrykk, spesifikke nasjonaliteter, religioner eller etnisiteter. Kriminelle har et sterkt sosialt stigma knyttet til seg.

### Konkret merking

Sosial stigmatisering av grupper og individer har i historien også foregått gjennom konkret merking på kropp og klær hos personer som et samfunn har villet advare mot eller gi en vanærende skamstraff, særlig slaver, kriminelle, forrædere og «personer med lav moral». Eksempler på slike negative tegn og stigma er påbud om jødedrakter i middelalderen og jødestjerner under andre verdenskrig,påbudt til merking med hvite bånd rundt armer for alle som ikke er serbiske under krigen i Bosnia, indianernes skalpering av fiender, skamklipping av tyskertøser, oppsiktsvekkende fangedrakter, bruk av dumrianhatter i skolen, hånende plakater i inkvisisjonen og under kulturrevolusjonen og brennemerking, tatovering, amputasjon og lemlesting av dømte og andre. Også stempler i pass og annet har hatt samme funksjon. I tillegg kan grupper få nedsettende navn og betegnelser.

## Se også

* Identitet
* Stereotyp
* Sosial kontroll
* Skamstraff

## Referanser

## Eksterne lenker

* (no) «Stigmatisering» i *Store norske leksikon*
# Nylatin

**Nylatin**, *Neolatin* ofte kalt *legelatin*, betegner den utviklingen det døde språket latin har gjennomgått siden det sluttet å være et folkespråk en gang i middelalderen.

Språket delte seg i to grener. Det ene er nå moderne italiensk, det andre og arkaiske latin ble kirkens og prestenes språk. Dette var logisk fordi alle kirkens grunnskrifter etterhvert var oversatt til latin, samtidig med at den katolske tro ble utbredt til stadig flere språkgrupper. Den indre kommunikasjonen ble avhengig av et felles språk, som da ble latin.

Etterhvert ble latin de lærdes språk også utover religionens grenser. Nye vitenskapsgrener kom til og hadde behov for ny terminologi. Mellom år 1600 og 1900 ble det avfattet et betydelig antall større vitenskapelige verker på latin. I disse finnes et antall ord og begreper som ikke fantes i språket eller folks begrepsverden før den tid.

Vitenskapelig latin med noe tilsetning av gresk ble, og er trolig fortsatt, et språk i utvikling.

## For øyeblikket

Og termen **Nylatin** betegner nå en oppdatert og forenklet versjon av Interlingua, som har som mål å forene folkene i den latinske språkfamilien gjennom et språk med nesten fullstendig forståelse uten forhåndsstudier. For øyeblikket er det et internettfellesskap bestående av flere filologer og spesialister fra ulike land som koder og sprer dette nye hjelpespråket.

Dette standardspråket ble startet i 2006, foreslått av filologen Jordi Cassany Bates, og blir fremmet og utviklet kollektivt i prosjektet Vía Neolatina, sammensatt av spesialister og filologer fra ulike land. En grammatikk og et ordliste ble publisert i 2019: Grammatica Essentiale Neolatina, som er en reform av en tidligere grammatikk publisert i 2012. Siden den gang har fellesskapet av studenter og talere av neolatin vokst takket være internett, i grupper på Facebook, Instagram, Reddit, Telegram og Discord. Det er flere blogger dedikert til dette språket, som *Voces Neolatinas*, *La Gabbia* eller *Mondo Neolatino*. Språket ble presentert ved Universitetet i Barcelona i 2011 og ved Universitetet i Kiel i 2017, og på den første Intereslavisk språkkongressen i 2017 i Staré Město (Tsjekkia).

I 2022 ble det holdt en Internasjonal Kongress for Neolatinsk Romanse, med det formål å fremme prosjektet og studere den pan-romanske standarden fra ulike perspektiver, og samle kritiske bidrag fra pan-romanske filologer og lingvister. Denne kongressen fant sted 22. mai ved Universitetet i Valencia.

## Eksterne linker

* Neolatino
# Det forente kongeriket Nederlandene

|  |
| --- |
| **Nederlandenes historie** |
| 1384 - 1494 De burgundiske Nederlandene | Liège Stavelot- Malmedy Bouillon |
| 1477  1556 De sytten nederlandske provinser (Den burgundiske rikskrets) |
| 1556  1795 De spanske Nederlandene |
| 1581  1795 De forente Nederlandene | Sørlige Nederlandene |
| De østerrikske Nederlandene |
| 1795 - 1806 Den bataviske republikk | 1795  1804 Den første franske republikk |
| Kongeriket Holland |
| 1804  1815 Det første franske keiserdømme |
| 1815  1830 Kongeriket Nederlandene | Stor-hertugdømmet Luxembourg |
| 1830  idag Nederland | 1830  idag Belgia |  Luxembourg |

**Det forente kongeriket Nederlandene** (1815 – 1830) (1839) (nederlandsk: Verenigd Koninkrijk der Nederlanden, fransk: Royaume-Uni des Pays-Bas) var det uoffisielle navnet brukt på den europeiske staten som Wienerkongressen i 1815 besluttet å opprette etter Napoleonskrigene. Den nye staten ble dannet av de forhenværende statene eller områdene De forente Nederlandene, De spanske Nederlandene og Fyrstbispedømmet Liége. I tillegg var Storhertugdømmet Luxembourg forbundet med Det forente nederlandske kongedømme gjennom en personalunion.

Den belgiske revolusjonen i 1830 ga nådestøtet til Det forente kongeriket Nederlandene, og de to nye landene Nederland og Belgia oppsto, etterhvert også Luxembourg.
# Koldtbord

Svensk koldtbord
**Koldtbord**, også kjent som **smørgåsbord** (svensk: **smörgåsbord**), er en buffet bestående av forskjellige typer retter, hovedsakelig av kalde retter, men også varmretter forekommer. Koldtbord serveres gjerne til sammenkomster som bryllup, konfirmasjon, dåp, mottagelse etter begravelse eller andre passende anledninger, og i samband med høytider, fremst jul, nasjonaldag, påske og Sankthans.

Eksempler på anretning:

**Fisk og skalldyr Helkokt laks – glasert
* Røkt laks – eggerøre/omelett
* Gravet laks – sennepsaus
* Sild
* Reker – majones – sitron
* Rekesalat

**Kjøtt Kaldskåret kjøtt (vanligvis med potetsalat)
* Lammelår – urtesaus – kokte poteter – grønnsaker
* Svinesteik
* Kjøttkake – kokte poteter

Ost og diverse desserter er også vanlig.

Til koldtbord severes også tilbehør som smørbrød, gjerne loff.
Koldtbord regnes i likhet med snitter som tradisjonell selskapsmat.
# Syntaks

**Syntaks** (fra gresk *syntaxis*, sammensatt av *syn-*, «med, sammen» og *taxis*, «ordning») er læren om hvordan ord settes sammen til større enheter, setningsbygning, det vil si setninger og fraser.

Forskjellige språk har forskjellige regler for hvordan dette skjer, både med hensyn til ordstilling og avhengigheter som samsvarsbøyning («kongruens») og kasustilordning. Ordstilling, setningsleddenes oppbygning og funksjon, setningers struktur, markering av relasjoner mellom setningsledd (som ved partikler eller kasus), og hvordan setningstyper kan avledes av andre (slik som passivsetninger av aktivsetninger), er viktige emner innenfor syntaks.

I et språkfilosofisk eller informasjonsteoretisk perspektiv, er det sammenheng mellom syntaks, semantikk og pragmatikk.

I tillegg til å gjelde naturlige språk, kan begrepet syntaks også referere til reglene for matematiske systemer som logikk og programmeringsspråk.

## Referanser

## Eksterne lenker

* (en) Syntax – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.