Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Lienü zhuan

Lienü zhuan eller Biografier av eksemplariske kvinner (kinesisk: 列女傳; pinyin: **Liènǚ Zhuàn**) er en bok kompilert under Han-dynastiet i Kina av Liu Xiang ca. 18 f.Kr.. Den omfatter 125 biografiske skildringer av kvinner i det gamle Kina, tatt fra tidlige kinesiske verker som *Chun Qiu*, *Zuo Zhuan* og *Shiji*. Verket var i nær 2000 år en standard konfuciansk lærebok for den moralske formasjon av kvinner i det tradisjonelle Kina.

De idealiserte biografier er inndelt i åtte skriftruller, medregnet den åttende som er et tillegg av ukjent forfatter.

## Litteratur

* Carlitz, Katherine. (1991). "The Social Uses of Female Virtue in Late Ming Editions of *Lienu Zhuan*." *Late Imperial China* 12.2: 117-48.

* Raphals, Lisa. (1998). *Sharing the Light: Representations of Women and Virtue in Early China*. SUNY Press.

* O'Hara, Albert Richard, tr. (1945). *The position of woman in early China: according to the* Lieh nu chuan, *"The biographies of Chinese women"*. Washington, DC: Catholic University of America Press. 1955 reprint. Hong Kong: Orient Publishing Co. 1980 reprint. Westport, CT: Hyperion Press.

## Eksterne lenker

* Lienu Zhuan, University of Virginia E-text
* Lienu Zhuan, ChinaKnowledge
* 列女傳, Chinese Text Project
* Traditions of Exemplary Women: Liu Xiang's Lienü Zhuan Arkivert 20. oktober 2008 hos Wayback Machine., Anne Behnke Kinney
* Chapter 11: Women & Men in Society, Gregory Smits, Topics in Premodern Chinese History

Autoritetsdata
# Tautologi (språk)

**Tautologi** (fra gresk fra gresk av *to auto*, «det samme» og *-logi*, «ord, tale») henviser til utsagn hvor det samme sies flere ganger uten å tilføre noe nytt til utsagnet, eksempelvis «sirkelen er rund» eller «jomfruen var barnløs».

Tidvis benyttes det for bevisst å oppnå stilistisk effekt: «heder og ære» eller «evig og alltid». Et litterært eksempel kan være «... jeg erindrer og kommer ihu... naar man observerede, mærkede og gav Agt paa...» (Holberg, *Barselstuen*) Enkelte tautologier er nødvendige, eksempelvis leksikalske ordforklaringer: «Rotasjon er bevegelse omkring en akse».

Tautologi klassifiseres innen stilistikk som er et forskningsområde som har sitt utspring i retorikkens *elocutio* og som har til hensikt å normere og beskrive tekst. Oksymoroner kan sies å være motsatsen til tautologi. Hva som skiller tautologier og pleonasmer er uklart, og ulike håndbokforfattere anvender ulike definisjoner. Parallellisme er derimot ikke tautologi, men heller et særskilt stilistisk grep, mye av poesien i *Det gamle testamentet* er basert på parallellisme; det samme sies to ganger, men en smule forskjellig vis ettersom det er subtile særpreg mellom de to.

## Se også

* Tautologisk sammensetning
* Pleonasme

## Referanser

## Videre lesning

* *Spridda studier : populära uppsatser. Samling 1*. Stockholm: Geber. 1895. s. 52-82.  - Uppsatsen *Om tavtologi*.
# Gammelkirkeslavisk

| Gammelkirkeslavisk |
| --- |
| словѣньскыи ѩзыкъ (slověnĭskyi językŭ) |
|  |
| Brukt i | Kyivriket, Bulgaria, Stormähren, Det første bulgarske riket  |
| Region | Øst-Europa |
| Lingvistisk klassifikasjon | Indoeuropeisk Balto-slavisk Slavisk Sydslavisk |
| Skriftsystem | tidlig kyrillisk alfabet, det glagolittiske alfabetet  |
| Språkkoder |
| ISO 639-1 | cu |
| ISO 639-2 | chu |
| ISO 639-3 | chu |
|

---

 **Wikipedia på gammelkirkeslavisk**  Gammelkirkeslavisk på Wiktionary  |

**Gammelkirkeslavisk**, også kjent som **gammelbulgarsk**, var det første litterære slaviske språket. Det var basert på dialekten i området omkring den greske byen Thessaloniki. Gammelkirkeslavisk ble standardisert i det 9. århundre av de bysantinske misjonærene Kyrillos og Methodios da disse oversatte Bibelen og andre gammelgreske kirketekster. Gammelkirkeslavisk spilte en stor rolle i slavisk språkhistorie og tjente som grunnlag og forbilde for senere kirkeslaviske tradisjoner.

## Skrift

Gammelkirkeslavisk ble først skrevet med det glagolittiske alfabetet, som senere ble erstattet med det kyrilliske alfabetet.

## Grammatikk

Substantiver og adjektiver kan bøyes i tre grammatiske kjønn (hankjønn, hunkjønn og intetkjønn), tre tall (entall, flertall og dualis) og syv kasus: nominativ, vokativ, akkusativ, instrumentalis, dativ og lokativ. Verb bøyes syntetisk i presens, aorist og imperfektum, mens perfektum, pluskvamperfektum, futurum og kondisjonalis kan dannes ved hjelp av sammensetninger.

## Litteratur

* August Leskien: *Handbuch der altbulgarischen (altkirchenslavischen) Sprache: Grammatik, Texte, Glossar*. Heidelberg 91969. ISBN 3-533-00615-8

## Eksterne lenker

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Ķ

**Ķ** og **ķ** (*K* med cedille) er den 17. bokstaven i det latviske alfabetet. Cedillen representerer palatalisering av grunnbokstaven ([k]), så bokstaven representerer lyden [c].
# Ä

Ä skrevet med sans serif (Helvetica) og serif (Times New Roman)
**Ä** (minuskel **ä**) er et tegn i flere utvidede latinske alfabeter, bokstaven *A* med omlyd (på tysk *umlaut*, eller på norsk tødler), eller bokstaven A med trema.

## Bokstaven *Ä*

Bokstaven *Ä* finnes i tysk, svensk, finsk, estisk, slovakisk og skoltesamisk, der den er en vokallyd. I finsk er den alltid [æ]; i svensk og estisk varierer den mellom [æ] og [ɛ], for eksempel i de svenske ordene *här* [hæ:r] og *vägg* [vɛ:g]. På skoltesamisk representerer den en åpen front vokal [a], i motsetning til *a* som representerer en åpen bakvokal [ɑ].

I slovakisk representerer *Ä* lyden [ɛ] (eller en gammeldags, men likevel korrekt [æ]). Det diakritiske tegnet kalles *dve bodky* («to prikker»), og bokstavens fulle navn er *a s dvomi bodkami* («a med to prikker»).

Bruk av *Ä* er uvanlig i norsk. Et eksempel på bruk er navnet Märtha Louise, hvor bokstaven likedan uttales som [æ].

Tegnet har oppstått ved at e-en i *ae* ble satt over a-en. E-en er med tiden redusert til to prikker.

Autoritetsdata
# Ŕ

**Ŕ** eller **ŕ** (*R* med akutt aksent) anses ikke for å være en egen bokstav; det vil si at den ikke opptrer i noe språks alfabet, den er bare en annen utgave av *r*. Visse sør-slaviske språk, deriblant slovakisk har stavelsesbærende *r*, på slovakisk, kan denne opptre i to former: kort og lang. Kort stavelsesbærende *r* skrives «r», mens en lang stavelsesbærende *r* skrives «ŕ». (Med lydskrift skrives en stavelsesbærende *r* som /r̩/).

I baskisk skrift, brukes *ŕ* noen ganger istedenfor *rr* (dobbel *r*), i midten av et ord. Baskisk skiller mellom to typer «*r*»: /r/ (såkalt «rulle-r» som skrives *r* i begynnelsen og slutten av et ord, og *rr* eller *ŕ*, hvis den opptrer i midten av et ord) og /ɾ/ (eller «flapp» som kun kan opptre i midten av et ord, og skrives som *r*).

Autoritetsdata
# Valens (lingvistikk)

**Valens** refererer i lingvistikken til antallet argumenter til et verb, inkludert subjektet.

Det skilles mellom to typer valens: *semantisk valens* og *grammatisk/syntaktisk valens*. Semantisk valens refererer til antallet deltakere som nødvendigvis må være til stede i en gitt verbhandling, mens grammatisk valens refererer til antallet verbalargumenter som virkelig forekommer i en ytring. For eksempel i setninga *jeg spiser*, er den semantiske valensen til verbet to, fordi både subjektet og det som spises (selv om det er utelatt i denne ytringa) nødvendigvis må være til stede i verbhandlinga «å spise», mens den grammatiske valensen er én, fordi det i denne ytringa kun forekommer ett argument, subjektet, mens det direkte objektet er utelatt.

## Valensgrader

* et **avalent** verb tar ingen argumenter (som i norsk *det regner*, hvor *det* kun er formelt subjekt)
* et **monovalent** verb tar ett argument (som i norsk *han sover*)
* et **divalent** verb tar to argumenter (som i norsk *han sparker ballen*)
* et **trivalent** verb tar tre argumenter (som i norsk *han gir henne en gave*)
* et **tetravalent** verb tar fire argumenter (uvanlige, forekommer ikke i norsk)

## Valensjustering

Verdens språk har en rekke ulike strategier for å øke, minske eller stokke om på verbs grammatiske valens. Den semantiske eller pragmatiske effekten av å øke valensen er som oftest at en perifer deltaker oppgraderes til en mer sentral rolle i verbhandlinga, mens effekten av å minske valensen er å nedgradere en sentral deltaker til en mer perifer rolle, eller å utelate den helt.

Valensjusterngsoperatorer er svært vanlige i verbalmorfologi. Rundt nitti prosent av verdens språk har morfologisk markering av valens på verbet. Dette gjør det til den vanligste typen verbalmorfologi.

### Strategier for valensøkning

* Legger til en kontrollerende deltaker:
	+ Kausativ
* Oppgraderer en perifer deltaker:
	+ Applikativ
	+ Possessivheving

### Strategier for valensreduksjon

* Slår sammen kontrollerende og affekterte deltakere:
	+ Refleksiv
	+ Resiprok
	+ Mellomkonstruksjoner
* Nedgraderer en kontrollerende deltaker:
	+ Utelatelse av subjekt
	+ Passiv
	+ Invers
* Nedgraderer en affektert deltaker:
	+ Utelatelse av objekt
	+ Antipassiv
	+ Nedgradering av objekt
	+ Objektinkorporering
# Na-dené-språk

| Na-dené-språk |
| --- |
|  |
| Region | Nord-Amerika |
| Lingvistisk klassifikasjon | Dené-jenisejisk |
| Videre inndeling |
| Inndeling | Tlingit Athabaskisk-eyak   Eyak   Athabaskiske språk |
| Språkkoder |
| ISO 639-5 Hierarki | xnd nai : xnd |
| Glottolog | atha1245  |
|

---

Portal: Språk |

**Na-dené-språk** er den største av de to undergruppene av språkfamilien dené-jenisejiske språk, og snakkes i Nord-Amerika fra Alaska i nord til USAs grense med Mexico i sør. Språkgruppen inneholder språkene tlingit, eyak og de athabaskiske språkene. Det største na-dené-språket etter antall brukere er navajo, som snakkes av rundt 150 000 mennesker.

Språkforskeren Edward Vajda la i mars 2008 fram resultatene av mer enn ti års forskning på ketisk, og konkluderer med at de jenisejiske språkene er i slekt med na-dené-språkene i Nord-Amerika, og med disse danner familien dené-jenisejiske språk. Denne avhandlingen av Vajda er blitt tatt godt imot av forskere som har studert både jenisejiske og na-dené-språk, og av andre anerkjente språkforskere.

## Inndeling

* Tlingit
* Athabaskisk-eyat
	+ Eyak
	+ Athabaskiske språk

## Referanser
# Filmmanus

Et **filmmanus**, eller filmmanuskript som det også kalles, er en nedskrevet beskrivelse av handlingene og replikkene i en film. Manuset markerer det første steget i en filmproduksjon.

## Se også

* Dreiebok

## Eksterne lenker

* (en) Screenplays – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Academy of Motion Picture Arts and Sciences – A Few Notes on Formatting

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Dilemma

Et **dilemma** er et valg mellom to muligheter, der ingen av dem er et entydig bedre valg slik at det uansett leder til et ønsket resultat.

## Referanser

## Eksterne lenker

* Definisjoner.no

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Talehandling

**Talehandling** kan best beskrives som «når vi sier noe, **gjør** vi noe», slik som når en prest sier *jeg erklærer dere herved for rette ektefolk å være* eller som en handling utført ved hjelp av språket, for eksempel å beskrive noe (*det snør*), stille et spørsmål (*snør det?*), be om noe eller gi en ordre (*kan du sende saltet?*, *slipp våpenet, ellers skyter jeg deg*) eller å gi et løfte (*Jeg lover å gi det tilbake*). Andre vanlige eksempler på talehandlinger er å hilse, å unnskylde (seg) eller å fornærme (noen).

I store deler av lingvistikkens og språkfilosofiens historie har språk primært blitt sett på som en måte å bekrefte fakta, og det har vært tendenser til å ignorere de andre bruksmåtene språket har. Men arbeidet til J. L.Austin førte til at filosofer begynte å bli mer oppmerksomme på hvordan språket brukes i dagligdagse aktiviteter. Hans student John Searle videreutviklet denne tilnærmingen. Det første systematiske arbeidet med talehandlinger ble gjort lenge før, av fenomenologen Adolf Reinach i 1913.

Austin skiller mellom illokusjonære og perlokusjonære talehandlinger. En interessant type talehandling er performativer, altså uttrykk som for eksempel *Jeg utnevner Jon til statsminister*, *Jeg dømmer deg til ti års fengsel* eller *Jeg lover å betale det tilbake*. I disse uttrykkene blir handlingen som setningen beskriver (utnevnelse, dom og løfte) utført ved setningen selv; talehandlingen er den handlingen setningen uttfører. Som en kontrast til dette har vi perlokusjonære handlinger som forårsaker handlinger som ikke er de samme som uttalelsen,

Studiet av talehandlinger utgjør en del av pragmatikk, som igjen er en del av lingvistikken.

I filosofi, særlig i etikk og juridisk filosofi, blir talehandlingsteori relatert til studiet av normer.
# Nahua

**Nahuaer** er en gruppe av språklig beslektede urfolk i Mexico. Språket deres, nahuatl, tilhører den uto-aztekiske språkfamilien. Dette språket snakkes i en rekke dialekter, som til dels ikke er innbyrdes forståelige.

Nahuafolket stammer muligens fra den sørvestre delen av USA, hvorfra de vandret inn i det sentrale Mexico ca. 2000 f.Kr. De slo seg ned i Mexicodalen, og kom etterhvert til å dominere hele det sentrale Mexico. Noen av de viktigste høykulturene i Mesoamerika var nahuatl-språklige, slik som aztekerne, tepaneca-kulturen, acolhua-kulturen, tlaxcala-kulturen og flere. Det spekuleres i om noen av de tidligere kulturene, f.eks. Teotihuacán-kulturen og toltekerne også var nahuatl-språklige, men dette er ikke avklart.

Språket nahuatl snakkes i dag av 1,5 millioner mennesker i det sentrale Mexico, og nahua-folket er dermed det viktigste av Mexicos rundt 60 ulike urfolksgrupper.

Da nahuafolket var på sitt kulturelle høydepunkt rundt 1500, var det nahuabefolkninger i hele Mexico, Guatemala, El Salvador og Nicaragua, og så langt sør som til Panama.
# QS World University Rankings

**QS World University Rankings** er en rangering av universiteter som blir publisert av Quacquarelli Symonds. Rangeringen har sitt utspring i THES - QS World University Rankings, som fra og med 2010 er delt i QS World University Rankings og THE World University Rankings. QS World University Rankings viderefører metoden som siden 2004 er benyttet for THES – QS World University Rankings.

## Norske universiteter

Fire norske universiteter er med på QS World University Rankings/QS World University Ranking:[*trenger oppdatering*]

| Universitet | 2022 | 2021 | 2020 | 2019 | 2018 | 2017 | 2016 | 2015 | 2014 | 2013 | 2012 | 2011 | 2010 | 2009 | 2008 | 2007 | 2006 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| NTNU | 369 | 360 | 359 | 363 | 259 | 259 | 254 | 246 | 251 |  | 289 | 266 | 237 | 270 | 328 | 301 | 289 |
| UiB | 199 | 194 | 163 | 171 | 164 | 177 | 181 | 155 | 151 | 151 | 145 | 121 | 133 | 144 | 227 | 225 | 277 |
| UiO |  |  |  |  |  |  |  |  | 101 | 89 | 111 | 108 | 100 | 101 | 177 | 188 | 177 |
| UiT |  |  |  |  |  |  |  |  | 338 | 306 | 304 | 313 | 293 | 302 | 320 | 292 | 401 |

## Referanser

## Eksterne lenker

* (en) Offisielt nettsted
* QS World University Rankings på Facebook

* QS World University Rankings på Instagram

* QS World University Rankings på YouTube

* QS World University Rankings på X (tidligere Twitter)

Autoritetsdata
# Offentlig skole

**Offentlig skole** er et skoleslag som eksisterer i de fleste land i verden. Begrepet brukes bare om skoler fra barneskolenivå opp til gymnasienivå (i Norge: videregående skole), og omfatter således ikke høyere utdannelse.

Offentlige skoler er preget av stor variasjon fra land til land. Innholdet i undervisningen er vanligvis bestemt av myndighetene.

Offentlige skoler skiller seg fra privatskoler ved at undervisningen i regelen er gratis (men i mange tilfeller må foreldrene eller elevene selv bekoste læringsmateriell). Ofte vil det være en kvalitetsmessig forskjell mellom offentlige skoler og privatskoler, der de foreldrene som har råd til det sender barna på privatskole. Dette gjelder ikke bare i den tredje verden, men også i vestlige land. Hvor godt utbygget de offentlige skolene er varierer fra land til land.

I Norge har myndighetene lenge bekostet driften av skoler som tilbyr undervisning opp til en viss alder. Det offentlige skoletilbudet har blitt utvidet i moderne tid, slik at myndighetene fra ca. 1920 også tilbød undervisning på gymnasienivå.
# Eksklusjon

**Eksklusjon** betyr *utestengning* (latin *exclusio*) er, eksempelvis, når en organisasjon (parti, interesseorganisasjon eller lignende) opphever medlemskapet til et medlem som har opptrådt på en måte som skader organisasjonens interesser. Sosial ekskludering er å bli utestengt fra det etablerte samfunnet.

Eksklusjon har også en spesiell betydning i setningslogikken, se eksklusjon (logikk).

Flere religiøse grupper har praktisert og praktiserer eksklusjon av medlemmer, for eksempel gjennom bannlysning. Jehovas vitner og enkelte andre kristne sekter utestenger personer som er uenig i læren eller bryter Guds bud uten anger.
 Ekskluderte medlemmer fra Jehovas vitner blir også sosialt isolert fra nær familie som fortsatt er med i menigheten. Utestengelsen og utfrysningen begrunnes teologisk med henvisning til Johannes' andre brev 7–11 om å avvise falske lærere og Paulus’ første brev til korinterne kapittel 5, 9–15 om ikke å omgås menighetsbrødre som spotter eller bryter bud.

## Se også

* Utvisning
* Persona non grata (persona ingrata), uønsket person, særlig et diplomatisk sendebud
* Yrkesforbud
* Svartelisting
* Bannlysning, ekskommunikasjon, utelukkelse fra et kirkesamfunn
* Boikott, bryte økonomisk forbindelse, ofte brukt som pressmiddel
* Eksil, landflyktighet eller landsforvisning
* Fredløshet, å fratas samfunnets rettsbeskyttelse
* Damnatio memoriae («fordømmelse av minne»)
* Æresstraff

## Referanser

## Litteratur

* Power, A., Wilson, W.J. (2000): *Social Exclusion and the Future of Cities*, Centre for Analysis of Social Exclusion, London School of Economics, London
* Yi, Li (2005): *The Structure and Evolution of Chinese Social Stratification*. University Press of America, ISBN 0-7618-3331-5
# Patiens

**Patiens** er innen lingvistikken en semantisk rolle som viser til *den som er emne for handlingen* i setningen eller som handlingen påvirker. Agens er det eller den som er opphavet til virksomhet eller handling som verbet uttrykket. Som regel er patiens og objekt i setningen det samme, og agens og subjekt det samme. Med setninger i passiv form står patiens på subjektplass i setningen.

## Referanser

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
Autoritetsdata
# Disjunkte mengder

mengde *A* og mengde *B* er disjunkte mengder.
**Disjunkte mengder** er i matematikk mengder som ikke har noe felles element. Dersom mengdene *A* og *B* er disjunkte, så er snittet lik den tomme mengden:

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_0
I sannsynlighetsregning snakker man også om disjunkte hendelser. Det er her snakk om to eller flere hendelser som ikke kan opptre samtidig. Dette må ikke forveksles med statistisk uavhengighet.

## Referanser
# Millennium

Et **millennium** er en periode på ett tusen år, også kalt **årtusen**. I tidsregningen er det to hovedsynspunkter på hvordan man navngir et så kalt kalendermillennium, enten som en periode av «år med samme tusentall» (for eksempel *ettusentallet* som er årene 1000 til 1999 men kan også forstås som et århundre, årene 1000 til 1099, eller et desennium, årene 1000 til 1009) eller som en periode som opphører etter et jevnt tusentall kalenderår siden vår tidsregnings begynnelse (som er i begynnelsen av år 1, ikke år 0; noe «år 0» finnes ikke), den sistnevnte synspunkten er bruket med hjelp av ordenstall, for eksempel *første millenniet* (årene 1 til 1000).

I tiden før år 2000 pågikk debatter om hvorvidt år 2000 var det tusende og siste kalenderåret i det 2. årtusen eller det første kalenderåret i det 3. årtusen. De fleste feiret millenniumsskiftet i år 2000 (da 2000-tallet begynte), men noen feiret millenniumsskiftet i år 2001, fordi de anså at «det riktige millenniumsskifte» var ved slutten av år 2000/begynnelsen av år 2001, ettersom det da hadde passert to tusen kalenderår siden vår tidsregnings begynnelse; ved slutten av år 1999/1000-tallet hadde *ikke* ett jevnt hundretall eller tusentall kalenderår passert (ettersom år 1999 ikke var det to tusende året og dermed heller ikke noe jevnt hundre- eller tusentall).

## Referanser

## Se også

* Liste over tiår, århundrer og årtusen
* Tiår
* Århundre
* År 2000-problemet

## Eksterne lenker

* Full text of *DDDD = 2000* (engelsk)
* Significant Events of the Millennium (engelsk)
* The Coming Millennium of Messiah (engelsk) Arkivert 16. desember 2005 hos Wayback Machine.
# Sesshū Tōyō

| Sesshū Tōyō |
| --- |
| Selvportrett |
| Født | 1420 Bitchū Province (Ashikaga-shōgunatet) |
| Død | 26. aug. 1506   Masuda (Ashikaga-shōgunatet) |
| Beskjeftigelse | Bhikkhu, kunstmaler  |
| Nasjonalitet | Japan |
|

---

Sesshū Tōyō på Commons |

**Sesshū Tōyō** (japansk: 雪舟 等楊, født 1420 i Bitchū, Japan, død 1506 i Japan), siden 1431 kjent som **Oda Tōyō** og videre kjent som **Tōyō**, **Unkoku** og **Bikeisai**, var en fremtredende japansk mester innenfor Sumi-e fra midten av Muromachiperioden. Han var født inn i samuraifamilien Oda (小田家) og ble oppdratt og utdannet til å bli zenbuddhistisk prest i Rinzai-skolen.

Sesshū studerte under Tenshō Shūbun og ble påvirket av landskapsmalerier fra det kinesiske Song-dynastiet. I årene 1468-1469 foretok han en reise til Ming-dynastiets Kina, hvor han raskt ble anerkjent som en fremtredende maler. Ved sin gjenkomst til Japan, etablerte han det som nå er kjent som *Unkoku-rin*-skolen. Hans mest kjente verk er den såkalte «lange landskapsrullen» (山水長巻, Sansui chōkan) fra 1486.

## Referanser

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Proskripsjon

*Den proskriberte rojalist, 1651*, maleri av John Everett Millais ca. 1853, hvor en puritanerkvinne skjuler en rojalistisk proskribert i et hult tre under den engelske borgerkrigen.
**Proskripsjon** (av latin *proscriptio*) er en erklæring om fredløshet. En **proskribert** er en fredløs. Å bli proskribert innebærer fradømmelse av liv og eiendom. Ordet er sterkt politisk ladet og brukes ofte om statsgodkjente mord og forfølgelser. Proskripsjon involverer utslettelse av politiske rivaler eller personlige fiender, og ordet brukes ofte i forbindelse med voldelige revolusjoner eller konsolidering av makt.

## Proskripsjonene i 82 f.Kr.

En av de første proskripsjonene fant sted i 82 f.Kr., da Lucius Cornelius Sulla ble utnevnt som romersk diktator for å redde republikken. Sulla gikk ut og offentliggjorde opptegnelser over dem han anså som statens fiender, og listen ble publisert på Forum Romanum. Enhver mann på listen var dermed fratatt sitt romerske borgerskap og fratatt alt rettsvern. Det ble gitt dusør til enhver informant hvis opplysninger førte til en proskribert manns død, og den som drepte en proskribert mann, hadde rett til å få en del av hans eiendom, resten overgikk til staten. Ingen person kunne arve penger eller eiendom fra en proskribert mann, og en kvinne som var gift med en proskribert mann, kunne ikke gifte seg igjen etter hans død. Mange av proskripsjonens ofre ble halshugget, og hodene deres satt på staker oppstilt på Forum Romanum.

> «Lister over bannlyste ble hengt opp ikke bare i Roma, men i hver eneste by i Italia. Intet sted gikk fri fra blodsutgytelse - intet gudshus, ingen gjestevenns arnested, intet familiehjem. Ektemenn ble slaktet i armene på sine koner, sønner i armene på sine mødre. Bare en liten del av de døde ble drept fordi de hadde pådratt seg andres vrede eller gjort seg til uvenn med noen; de fleste ble drept for sin eiendoms skyld, og selv bødlene pleide å si at den mannen ble drept på grunn av sitt store hus, den på grunn av sin hage, denne på grunn av sine varme kilder.»
>
>
> Plutark, tidlig i det andre århundre e. Kr.
>
>

## Proskripsjonene i 43 f.Kr.

Cicero var blant de henrettede under proskripsjonene i 43 f.Kr. under triumviratet Markus Antonius, Lepidus og Octavian, der 300 senatorer ble drept. I Ciceros tilfelle ble hodet og høyre hånd utstilt på selve Rostra.

## Referanser