Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Memento mori

Beinrangler som spiller til dødsdans foran gravkammer med hodeskaller og påskriften *memento mori* (latin for «husk du skal dø»), en påminnelse om at livet er kort og alle skal dø. Tysk illustrasjon fra 1800-tallet med allegorisk billedmotiv fra middelalderen og uttrykk fra antikken.
**Memento mori** eller **meménto mori** er en latinsk frase som kan oversettes med «husk at du skal dø» eller «husk din dødelighet». Uttrykket har gitt navn til en billedsjanger av ulike kunstneriske uttrykk, blant annet i kirkekunsten, som skal minne oss på og advare om at mennesker er dødelige og livet er kort.

## Bakgrunn

Hårlokk fra avdød slektning som hårkunst i brosje med gullkant og bunn av perlemor. Liknende smykker med personlige minner var vanlig i Europa på 1700- og 1800-tallet som tegn på sorg og samtidig et memento mori slik at de levende ikke glemte at livet er skjørt og forgjengelig.
Etter tradisjonen stammer uttrykket fra en skikk i det gamle Roma. Når en general eller hærfører vendte hjem etter en betydelig seier, ble han ofte av senatet innvilget en triumf eller et triumftog, den høyeste æresbevisning som kunne bli noen romersk borger til del. Han holdt da sitt inntog gjennom byen frem til Forum Romanum, stående i en stridsvogn, mens han mottok folkets hyllest. Triumftoget bestod ellers av hans tropper, fornemme krigsfanger og krigsbytte. På vognen, bak triumfatoren, stod en slave som hadde to oppgaver: å holde seierskransen av laurbær over hodet hans, og til stadighet å minne ham på at selv om han var seierherre i dag, ventet en ny dag i morgen. Slaven gjorde dette ved å minne herren om at han var dødelig, ved å hviske *Memento mori* i øret på ham: «Husk, du skal dø» (bokstavelig: «Jeg minner om at du skal dø»).

Andre latinske formvarianter er *memento te mortalem esse*, «husk du er dødelig», og *te hominem esse memento*, «husk at du bare er et menneske». Teologen Tertullian skriver i kapittel 33 av Apologeticum fra år 197: *Respice post te! Hominem te memento!* som betyr «Se bak deg, husk du er bare et menneske!». Uansett variant var meningen å minne seierherren på at han ved seier ikke var blitt en guddom, men fortsatt var et dødelig menneske.

## Se også

* Et in Arcadia ego
* Dødsdansen
* Mannen med ljåen
* Middelalderens allegori
* De dødes dag

## Referanser

## Eksterne lenker

* (en) Memento mori – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
# Grad fahrenheit

**Temperaturomregningsformler**| Omregning fra | til | Formel |
| --- | --- | --- |
| celsius | fahrenheit | °F = (℃ × 9/5) + 32 |
| fahrenheit | celsius | ℃ = (°F − 32) × 5/9 |
| celsius | kelvin | K = ℃ + 273,15 |
| kelvin | celsius | ℃ = K − 273,15 |
| fahrenheit | kelvin | K = (°F + 460) × 5/9 |
| kelvin | fahrenheit | °F = (K × 9/5) − 460
 |

**Grad fahrenheit** (symbol: **℉**) er en måleenhet for temperatur. Enheten brukes for å uttrykke temperatur på fahrenheitskalaen, og er oppkalt etter den nederlandsk-tysk-polske fysikeren Daniel Gabriel Fahrenheit (1686–1736). Skalaen var i vanlig bruk i engelsktalende land frem til 1960-årene, da de fleste gikk over til celsiusskalaen som del av en omfattende standardisering. Fahrenheit brukes fremdeles i enkelte land som USA og Bahamas.

På fahrenheitskalaen er frysepunktet for vann 32 ℉ (grader fahrenheit), og kokepunktet for vann er 212 ℉. Dermed er det akkurat 180 grader mellom de to punktene. Det verserer ulike teorier om hvordan Fahrenheit valgte skalaens fikspunkter, og en av dem er at nullpunktet 0 ℉ (−17,8 ℃) er det kaldeste man kan få ved å blande riktige mengder koksalt og knust is, mens 100 °F (37,8 ℃) er like over gjennomsnittlig kroppstemperatur hos mennesker (37 ℃) og kan ha vært Fahrenheits egen kroppstemperatur under intense arbeidsdager.

Minus 40 ℉ tilsvarer −40 ℃, og er det eneste punktet på temperaturskalaen som er lik hos begge.

Antenningspunktet til papir er 451 ℉ (233 ℃). Dette er bakgrunnen for at den amerikanske forfatteren Ray Bradbury kalte en av sine romaner *Fahrenheit 451*.

## Omregningstabell mellom de forskjellige enhetene

Termometer med både fahrenheit- og celsiusskala
# Type Ia-supernova

Konsensusmodellen for hvordan en *type Ia-supernova* blir til.
Supernovaresten G299.2-2.9 er restene av en *type Ia-supernova*, beliggende i Melkeveien. Bildet er tatt av Chandra-teleskopet og viser at eksplosjonen ikke var helt symmetrisk.
En **type Ia-supernova** (engelsk *supernova type Ia*, forkortet *SN Ia* eller *SNe Ia*, også skrevet **supernova type Ia**) antas å være en eksploderende hvit dverg i et dobbeltstjernesystem sammen med en rød kjempe. En type Ia-supernova oppstår når en hvit dverg drar til seg materie fra en nærliggende nabostjerne som har est opp til en rød kjempe. Når den hvite dvergens masse har vokst til 1,3 *M*☉ og nærmer seg Chandrasekhars grense, starter karbonforbrenningen i det indre. Hvite dverger fra middelstore stjerner består av svært kompakt degenerert materie. En normal stjerne er selvregulerende, og en økt forbrenning fører til at stjernen eser opp, og trykket og temperaturen i stjernens kjerne avtar. Degenerert materie verken krumper eller eser ved temperaturendringer. Når 1/4 av den hvite dvergens masse har bitt omdannet til 56Ni eksploderer den fullstendig.

## Referanser

## Litteratur

* Martin Rees (2005). *Universum - Illustrerat uppslagsverk*. s. 279. ISBN 91-7166-035-6.
# Bølge–partikkel-dualitet

I fysikk og kjemi er **bølge–partikkel-dualiteten** et begrep i kvantemekanikken som betegner at alle objekter i universet har egenskaper som en assosierer med både bølger og med partikler. Denne dualiteten er derfor ekvivalent med å beskrive partikler som materiebølger. Eksempler er bølgenes interferens og partiklenes kvantiserte egenskaper. Dette er mest tydelig for subatomære partikler, men gjelder i prinsippet alle objekter. Det ligger sentralt i konseptet bølge-partikkel-dualitet at begrep fra den makroskopiske verden som "bølge" og "partikkel" ikke er i stand til å beskrive objekter i kvantemekanikk fullstendig.

Sammenhengen mellom bølgelengden WIKINIUM\_MATH\_PH\_0 og bevegelsesmengden WIKINIUM\_MATH\_PH\_2 er gitt ved det samme uttrykket både for partikler og for fotoner

>  WIKINIUM\_MATH\_PH\_4
>
>

hvor WIKINIUM\_MATH\_PH\_6 er plancks konstanten.

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Googolplex

En **googolplex** er 10googol, altså WIKINIUM\_MATH\_PH\_0 . Googolplex kan også skrives slik:

* 1010 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000

Antallet elementærpartikler i det kjente universet er omtrent 2,5 x 1089, og antall hydrogenatomer har blitt estimert til 1072, mens en googol er 10100. Så hvis man skulle skrive en googolplex med alle dens nuller, og skrev ett siffer på hver partikkel, ville man sluppet opp for univers før man ble ferdig med å skrive tallet.
Eller - tenk deg at alle nullene i en googolplex skulle skrives på ark med tykkelse 0,1 mm, og at hver null opptar et areal lik 5 mm². Da ville vi trenge nesten 600 milliarder universer (hvis vi antar at universet er en kule med radius 13,5 milliarder lysår), et volum på ca. 5 794 347 650 987 500 000 kubikklysår.

Hovedkvarteret til dataselskapet Google, Googleplex, er oppkalt etter dette tallet.

## Se også

* Googol
* Store tall
* Grahams tall

## Kilder

* (no) «Googolplex» i *Store norske leksikon*

## Eksterne lenker

* Hele tallet
# Kalam

**Kalam** (arabisk: **کلام** ) betegner en dogmatisk teologisk tradisjon i Islam. Utøverne benytter resonnementer og dialektiske argumenter i religionsutøvelsen. Selve ordet *Kalam* betyr *tale* eller *ord*. En muslimsk teolog som er utdannet innen Kalam omtales som en *mutakallim* (pl. *mutakallimiin*).

Muslimsk teologi tar utgangspunkt i Koranen og profet-tradisjonen. Teologene beskjeftiger seg med Gudsbilde, teodicé, eskatologi, menneskesyn, apofatisk teologi, fri vilje innenfor en ramme av sammenlignende religionsvitenskap.

Gudsbilde-spørsmålene omfatter både Allahs vesen og egenskaper og spørsmålet om forholdet mellom skaperen og det skapte.

Eskatologi betegnet læren om de siste tider, om døden, om dommedag og om *tilværelsen i Paradis*, etter døden/dommedag.

Apofatisk teologi er en gren som, i erkjennelse av at Gud ikke kan beskrives, søker å gi en *negativ framstilling*, det vil si av hva og hvordan Gud ikke er.

## Sunni

Sunnimuslimene har seks trosartikler:

1. Tawhid – Guds énhet
2. englene
3. de hellige skriftene
4. Profetene – Guds sendebud
5. Qiyâmah – læren de siste tider
6. Qadr – Guds "forsyn", eller dom og utvelgelse.

## Sjia

Sjiamuslimene har fem trosartikler (*Usūl al-Dīn*):

1. Tawhid – Guds énhet
2. Adalah – Guds rettfedighet
3. Nubuwwah – profetenes ufeilbarlighet
4. Imāmah – Imanatet og
5. Qiyâmah – læren de siste tider.

## Eksterne lenker

* Philosophy of Kalam — textbook av Harry Wolfson
* Living Islam
* The Kalam
# Sagittarius A*

| Sagittarius A\* |
| --- |
| Oppdagelse |
| Baneparametre |
| Fysiske egenskaper |
|

---

 Sagittarius A\* på Commons |

Lokasjonen til Sagittarius A\* i synlig lys
**Sagittarius A\ er en kraftig og kompakt astronomisk radiokilde ved Melkeveiens senter, nær grensen mellom stjernebildene Skytten og Skorpionen. Den er en del av en større astronomisk enhet kjent som Sagittarius A.

Sagittarius A\* later ifølge observasjoner til å være forbundet med det supermassive svarte hullet som ligger i senter av galaksen.

## Referanser

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Apollo-asteroide

**Apollo-asteroidene** er en kategori av jordnære asteroider som har fått navn etter den første oppdagede asteroiden i kategorien; 1862 Apollo, oppdaget av Karl Wilhelm Reinmuth. De krysser jordens omløpsbane, har en store halvakse til Solen på mer enn én AU og har sitt perihelium mindre enn 1,017 AU fra Solen. Noen av dem kommer svært nær jorden, og utgjør en potensiell trussel mot planeten.
Den største kjente Apollo-asteroiden er 1866 Sisyphus som har en diameter på cirka 8 km.

## Se også

* Aten-asteroider
* Amor-asteroider

## Eksterne lenker

* (en) apollo-asteroide i Unified Astronomy Thesaurus
* List of Apollo minor planets

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Flarestjerne

Proxima Centauri, en flarestjerne
**Flarestjerne** er stjerner, i hovedsak røde dvergstjerner, som på tilfeldig måte flarer opp gjennom størrer endringer i lysstyrken. Den første kjente flarestjernen var UV Ceti. Stjernen som ligger nærmest solsystemet, Proxima Centauri, er enda et eksempel på en flarestjerne.

## Kilder

* *UV Ceti and the flare stars* - fra American Association of Variable Star Observers ved Dr. Matthew Templeton

## Eksterne lenker

* (en) Flare stars – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* (en) flarestjerne i Unified Astronomy Thesaurus
# Seyfert-galakse

Type 2-seyfert-galaksen Passergalaksen (ESO 97-G13)
**Seyfert-galakser** er en type aktiv galaksekjerne kjennetegnet ved en stjernelignende kjerne og emisjonslinjer fra høy-ionisert materiale med stor fart. Typen ble først identifisert av astronomen Carl Keenan Seyfert.

Seyfert-galakse finnes for det meste i tidlige spiralgalakser (S0, Sa og Sb). Av Seyfert-galaksene finnes det to undertyper; type og type 2. Type 1 har spektrum som ligner på kvasarer og emisjonslinjene fra hydrogen (balmerlinjene) er mye bredere enn andre emisjonslinjer. I spektrum fra type 2 er bredden på emisjonslinjene mer den samme. Det er teorisert at type 2 er en type 1 som blir sett gjennom gjemmende materiale, og målinger av polarisering støtter opp om dette.

## Kilder

* Denne artikkelen baserer seg på artikkelen «Seyfert galaxy» s. 363 i *Phillip's Astronomy Encyclopedia* utgitt i 2002.

## Eksterne lenker

* (en) Seyfert galaxies – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* (en) Seyfert-galakse i Unified Astronomy Thesaurus
# Liverpool and Manchester Railway

Tegning av tog fra åpningen av banen
**Liverpool and Manchester Railway** var en jernbanelinje mellom byene og Liverpool og Manchester i Lancashire, England. Den ble åpnet 15. september 1830. Det var den første jernbanen som bare benyttet damplokomotiver, og der vogner trukket av hester ikke var tillatt. Den var også den første banen med dobbeltspor gjennom hele sin lengde, den første som har et signalsystem, den første til der togene gikk etter en tidstabell og den første som transporterte post.

Togene ble trukket av selskapets damplokomotiver mellom de to byene, selv om private vogner og vogner også var tillatt. Det var anvendt en kabelbane for godstogene nedover den bratte banen ned til kaiene i Liverpool. Jernbanen ble hovedsakelig bygget for å gi raskere transport av råvarer, ferdigvarer og passasjerer mellom Liverpool og fabrikkene i Manchester og de omkringliggende byene.

Jernbanen var en finansiell suksess, og betalte investorer et gjennomsnittlig årlig utbytte på 9,5% i løpet av de 15 årene den var drevet som et uavhengige selskap. Dette var et lønnsomhetsnivå som aldri senere ble oppnådd av et britisk jernbaneselskap. I 1845 ble jernbanen oppkjøpt av sin viktigste forretningspartner, Grand Junction Railway, som i sin tur ble sammensluttet året etter med London og Birmingham Railway og Manchester og Birmingham Railway som deretter oppstod som selskapet London og North Western Railway.

## Noter

**Type nummerering**
## Referanser

## Litteratur

* Booth, Henry (1830). *An Account of the Liverpool and Manchester Railway*. Reprint of the original edition by Frank Cass, 1969. ISBN 0-7146-1433-5
* Carlson, Robert (1969). *The Liverpool and Manchester Railway Project 1821–1831*. Newton Abbot: David and Charles. ISBN 0-7153-4646-6.
* Donaghy, Thomas J. (1972) *Liverpool and Manchester Railway operations, 1831–1845*. Newton Abbot: David and Charles. ISBN 0-7153-5705-0
* Ferneyhough, Frank (1980.) *Liverpool & Manchester Railway, 1830–1980*. London: Robert Hale Ltd. ISBN 0-7091-8137-X
* Garfield, Simon (2002). *The Last Journey of William Huskisson: the day the railway came of age*. London: Faber. ISBN 0-571-21048-1
* Jarvis, Adrian (2007). *George Stephenson*. Princes Risborough: Osprey Publishing. ISBN 0-7478-0605-5. Besøkt 22. november 2014.
* Marshall, John (1969). *The Lancashire & Yorkshire Railway, volume 1*. Newton Abbot: David & Charles. ISBN 0-7153-4352-1.
* Ransom, P. J. G. (1990). *The Victorian railway and how it evolved*. London: Heinemann. ISBN 0-434-98083-8
* Thomas, R. H. G. (1980). *The Liverpool & Manchester Railway*. London: Batsford. ISBN 0-7134-0537-6.
* Williams, Frederick Smeeton (1852/1883/1888). *Our Iron Roads*.
* Wolmar, Christian (2007). *Fire & Steam: a new history of the railways in Britain*. London: Atlantic Books. ISBN 978-1-84354-630-6.
# Normalspor

Kartskisse over ulike sporbredder for jernbanenettene i verden, normalspor er lysblått.
**Normalspor** definerer en avstand mellom de to skinnestrengene på et jernbanespor, T-banespor eller trikkespor på 1435 mm tilsvarende 4 fot 8 1/2 tommer. Spor med bredere sporvidde enn dette kalles bredspor, mens spor med smalere sporvidde enn dette kalles smalspor. Tidligere brukte man i Norge begrepet *bredspor* også om det som i dag kalles normalspor, fordi det normale lenge var smalsporede jernbaner.

Denne sporvidden er den mest brukte i verden, spesielt i Nord-Amerika og Europa, med unntak av Spania, Portugal, Irland, Finland og landene i det tidligere Sovjetunionen.

## Bakgrunn

Opprinnelsen til denne standard sporvidden kommer fra George Stephenson da han bygget banen Stockton & Darlington Railway i England, 1825. Da brukte han en bredde på 4' 8" fordi han var kjent med denne bredden fra gruvebanen «Willington Way» nær Newcastle. Senere bygget Stephenson jernbanen mellom Liverpool og Manchester, men da utvidet han bredden med en halv tomme, sannsynligvis for å gi litt mer spillerom for hjulflensene.

## Se også

* Kombinert spor

## Kilder

* «Sporvidde», artikkel fra *Store norske leksikon*
# Chicagos undergrunnsbane

|  Chicagos undergrunnsbane  |
| --- |
|  |
|  |
| Basisdata |
| Drift |
| Eier | Chicago Transit Authority  |
| Operatør | Chicago Transit Authority  |

'L'-tog i *the Loop*.
**Chicagos undergrunnsbane** (lokalt kalt **Chicago L**) er tunnelbanesystemet i den amerikanske byen Chicago med omegn.

Systemet omfatter åtte linjer og 144 stasjoner, og hadde i 2006 195 millioner reisende. Linjenettverket er sentrert rundt en ring i sentrum (*the Loop*), og har utstikkere mot forstedene i nord, syd og øst. Flyplassene O'Hare og Midway betjenes også av systemet.

Chicagos undergrunnsbane er delvis en undergrunnsbane og delvis en forstadsbane. I sentrum av byen går toglinjene i stor grad over gateplan (kallenavnet «L» kommer av *elevated*, «forhøyet»), mens de blå og røde linjene har i stor grad underjordiske stasjoner.

## Eksterne lenker

* (en) Offisielt nettsted

* (en) Chicago 'L' – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

* (en) Chicago 'L' – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
# Gondol (båttype)

Gondoler i Venezia
En **gondol** er en tradisjonell robåt fra Venezia. Gondoler har i århundrer vært det viktigste transportmiddel i Venezia. Den dag i dag er gondoler i bruk som ferger (*traghetti*) over større kanaler. Dette er store gondoler, og manøvreres av to gondolieri.

Gondolen drives fremover av gondolieren som står bakerst, ser fremover og skyver den ene åren. Gondolieren bruker åren som åre, ikke som stake, selv om den holdes nesten loddrett. Vannet i kanalene i Venezia er for dypt til at staking er mulig. Gondolene skal være svartmalt, men helt frem til 1562 fantes de i flere farger. Dette året ble det forbudt, fordi man anså det ostentativt og overdådig. Forøvrig, under Regata Storica, den årlige konkurransen mellom bydelene, da kan man se gondoler i farger. Flere av disse gondolene er ekstremt lange, med fra 11 og opp til over tyve roere (!)

Det er estimert at det var flere tusen gondoler i det 18. århundre. Idag finnes det noen hundre. De fleste brukes til turisttrafikk. Det er fortsatt noen som brukes som ferge, men ingen er lenger i privat bruk. Den siste privateide gondolen i byen tilhørte Peggy Guggenheim; hun døde 23.desember 1979.

Utformingen av gondolene utviklet seg frem til slutten av det 19. århundre. På det tidspunktet overtok motorbåter trafikken.

Gondolene er lange og slanke. De er asymmetriske for å gjøre det enklere å drive den fremover med bare en åre. En gondol består av 200 deler og åtte forskjellige treslag. I 2002 kostet det 41.000 € å bygge en gondol.

Gondol
Gondol passerer under bro
## Eksterne lenker

* Gondolens historie (engelsk)
# Småplanetnavn

Formelle **småplanetnavn** er kombinasjoner av nummer og navn som ordnes av Minor Planet Center, en gren av IAU. De brukes for dvergplaneter og smålegemer i solsystemet som asteroider, men ikke kometer. De tildeles et legeme så fort dets bane er fastsatt, og er urelatert til overgangsnavnene som automatisk tildeles når et objekt oppdages.

De to delene av en formell betegnelse er

* et nummer, historisk tildelt i omtrentlig rekkefølge for oppdagelse, men nå kun tildelt etter at banen er fastsatt
* et navn, enten navnet gitt av oppdageren eller, mer vanlig, overgangsnavnet.

## Referanser

## Eksterne lenker

* IAU FAQ on minor planets
* MPC explanation of provisional designations
* Hilton, James *When Did the Asteroids Become Minor Planets?*

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.

Autoritetsdata
# 375 Ursula

| 375 Ursula |
| --- |
|  |
| Oppdagelse |
| Oppdaget av | Auguste Charlois |
| Oppdaget | 18. september 1893 |
| Oppdaget fra | Observatoire de Nice |
| Overgangsnavn | 1893 AL, A893 SB |
| Oppkalt etter | ukjent verdi |
| Objekttype | asteroide |
| Gruppe | asteroidebeltet |
| Baneegenskaper Epoke 2454600,5 JD (14. mai 2008) |
| Moderlegeme | solen |
| Aphelium | 517,956 mill. km (3,462 AE) |
| Perihelium | 416,962 mill. km (2,787 AE) |
| Store halvakse | 467,459 mill. km (3,125 AE) |
| Eksentrisitet | 0,108 |
| Omløpstid | 2017,558 d (5,52 år) |
| Midlere anomali | 300,148° |
| Inklinasjon | 15,933° |
| Lengden til oppstigende knute | 336,652° |
| Perihelargument | 344,256° |
| Fysiske egenskaper |
| Dimensjoner | 216 km |
| Rotasjonsperiode | 16,830 t |
| Absolutt størrelsesklasse (MV) | 7,49 |
| Kilder |
| JPL-id | lenke |
|

---

← Forrige – Neste → 374 Burgundia – 376 Geometria |
|  |  |  |  |
|

---

375 Ursula på Commons |

**375 Ursula** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 18. september 1893 av Auguste Charlois fra Observatoire de Nice i Nice. Bakgrunnen for navnet er ukjent.

## Eksterne lenker

* (en) 375 Ursulas baneparametre hos JPL Small-Body Database

* (en) 375 Ursulas oppføring hos Minor Planet Center
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»

Autoritetsdata
# Rakhmaninov (krater)

**Rakhmaninov**, (eng) *Rachmaninoff*, er et nedslagskrater på Merkur, oppkalt etter den russiske pianisten og komponisten Sergej Rakhmaninov (1873–1943). Krateret er 290 km i diameter.

Autoritetsdata
# Oksid

Blymonoksid (PbO)
Strukturen til kaliumoksid
**Oksid** betegner en gruppe av kjemiske forbindelser mellom oksygen (O) og et eller flere andre grunnstoffer i sin kjemiske formel.

Mesteparten av jordskorpen består av oksider. Selv materialer som regnes som rene grunnstoffer utvikler ofte et oksidbelegg. For eksempel utvikler aluminiumsfolie et tynt lag av Al2O3 (kalt et passiveringslag) som beskytter folien mot ytterligere oksidasjon. Således dannes kjemiske forbindelser til andre grunnstoffer, ofte metaller, hvor oksygenet er redusert og et annet atom som er oksidert:

M2+ + O2- → MO
Eksempler:

* karbondioksid: CO2
* jernoksid: FeO
* kobberoksid: CuO
* magnesiumoksid: MgO
* kalsiumoksid («brent kalk»): CaO

## Referanser

## Eksterne lenker

* (en) Oxides – kategori av bilder, video eller lyd på Commons