Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Mark-Brandenburgisch

Nedertyske dialekter.
9/10: Brandenburgisch (Nord-/Mellom-Märkisch)
**Brandenburgisch** eller **Märkisch** er en dialekt som tales i Tyskland i de nordlige og vestlige delene av delstaten Brandenburg (regionene Uckermark, Prignitz og Mittelmark samt i Sachsen-Anhalt (Altmark).

Språkområdet kan ytterligere bli delt i Nord-Märkisch (Stendal, Wittenberge, Prenzlau) og Mellom-Märkisch (Brandenburg an der Havel).

Den blir beskrevet som Markgrevskapet Brandenburgs plattyske dialekt, men den har blitt meget påvirket av østmellomtyske dialekter og av standardtysk. Med dannelsen av Berlins hovedstadsområde har den originale brandenburgische dialekten sammen med berlinerisch formet den lokale dialekten berlin-brandeburgerisch, som i dag blir betraktet som en østmellomtysk undergruppe. Spredningen av berlin-brandeburgisch inni det märkische språkområdet er en pågående prosess.[*trenger referanse*]

## Referanser

Autoritetsdata
# Kaaps-afrikaans

**Kaaps-afrikaans** er en afrikaans dialekt som fortrinnsvis brukes i Sør-Afrikas Wes-kaapprovins. Dialekten er mer påvirket av malayisk enn standardafrikaans er. Ved siden av denne finnes tre andre dialekter, østgrense-afrikaans, Oranjerivier-afrikaans og Oorlangs.

Ikke før rundt 1840, i begynnelsen av Grote trek skilles det mellom tre ulike varianter av afrikaans, basert på lingvistisk-geografiske prinsipper og sosiale omstendigheter. Den gang ble oorlangs ikke nevnt som en av disse. Geografisk sett ble dialektene delt inn i tre hovedgrupper: Sørvestlig afrikaans (Kaaps-afrikaans), østlig afrikaans (østgrense-afrikaans) og nordvestlig afrikaans (Oranjerivier-afrikaans).

## Klassifikasjon

* Nederlandsk
	+ Afrikaans
		- **Kaaps-Afrikaans**
		- Oorlams
		- Oranjerivier-afrikaans
		- Østgrense-afrikaans

## Referanser

## Eksterne lenker

* Nederlandistik Wien: Kreolspråk (afrikaans) (afrikaans) Se skjematisk forklaring av dialektenes / språkenes utvikling.

Autoritetsdata
# Middelhøytysk

**Middelhøytysk** eller **mellomhøytysk** (ty. *Mittelhochdeutsch*, Mhd.) betegner det høytyske språket mellom 1050 og 1350. Dets forgjenger kalles gammelhøytysk (ca. 750–1050), og for perioden 1350–1650 taler man om tidlig nyhøytysk. Middelhøytysk er fremfor alt overlevert som litteraturspråk, men også som hverdagsspråk er det gjennom litteraturen godt dokumentert. Til de mest kjente middelhøytyske diktverker hører *Nibelungenlied*, Wolfram von Eschenbachs *Parzifal*, Gottfried av Strassburgs *Tristan og Isolde*, Walther von der Vogelweides dikt samt tallrike minnesanger.

## Se også

* Germanske språk
* Innføring i middelhøytysk grammatikk med målet å selv kunne lese Nibelungenlied i originalversjon finnes på Wikibooks

## Eksterne lenker

* www.mwv.uni-trier.de
* texte.mediaevum.de/index.htm Arkivert 5. februar 2005 hos Wayback Machine. -- middelalderlitteratur på internett
# Vestlandsk

Norge inndelt etter utbredelsen av fire dialektgrupper.   Vestlandsk  Østlandsk  Trøndersk  Nordnorsk
**Vestlandsk**, eller **vestlandske dialekter**, er en samlebetegnelse for de dialektene som blir snakket på Vestlandet i området fra Romsdal i nord til Agder i sør. Disse dialektene kan en videre dele inn i nordvestlandske dialekter, sørvestlandske dialekter og sørlandske dialekter.

## Underinndelinger

* **Nordvestlandske dialekter** har e-infinitiv og rulle-r, og strekker seg fra det nordre Vestland til Romsdal. Av disse kan man nevne:
	+ Jølstramål
	+ Sunnmørsdialekt
	+ Romsdalsdialekt
	+ Sognemål (Ytre Sogn)
* **Sørvestlandske dialekter** har a-infinitiv og skarre-r (Sogn har rulle-r), og strekker seg fra indre Vestland, gjennom Rogaland og til deler av Agder. Av disse kan man nevne:
	+ Bergensk, haugesundsk, stavangersk: disse er bymål og de har sterke *forenklinger*, noe som er typisk for alle bydialekter, men de stammer opprinnelig fra dialektene i nærområdet, og har mye til felles med dem.
	+ Sunnhordlandsdialekt
	+ Jærsk
	+ Strilamål
	+ Sognemål (Indre Sogn)
	+ Listerdialekt
* **Sørlandske dialekter** har bløte konsonanter, skarre-r i de sørlige områdene og rulle-r i de nordlige områdene, og a-endelser, og snakkes i Agder og deler av Vestfold og Telemark.
	+ Kristiansandsk, arendalsk: disse er bymål og de har sterke *forenklinger*, noe som er typisk for alle bydialekter, men de stammer opprinnelig fra dialektene i nærområdet, og har mye til felles med dem.
	+ Setesdalsk
	+ Vestmardialekt
	+ Grenlandsmål, vestfoldmål: disse hører hovedsakelig til de østlandske dialektene innenfor den vestre delen av det vikværske dialektområdet, men de har mange felles trekk med de sørlandske dialektene, og noen mener at vestvikværsk både er østlandsk og sørlandsk.

Autoritetsdata