Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Allmennyttig organisasjon

En **allmennyttig organisasjon** eller **veldedig organisasjon** (på engelsk ofte *charity* eller *charitable organization*) er en ideell organisasjon som fremmer allmennyttige formål. Den rettslige definisjonen av en allmennyttig organisasjon, samt hva slags offentligrettslig rammeverk de opererer under, varierer fra land til land.

## Veldedige og allmennyttige organisasjoner i Norge

Norge har ingen generell lovgivning om allmennyttige organisasjoner, eller noen fastsatt definisjon av hvilke aktiviteter som skal anses som allmennyttige. De fleste allmennyttige organisasjoner i Norge er organisert som stiftelser eller foreninger.

### Organisasjonenes stilling i norsk skatte- og avgiftslovgivning

I norsk skatte- og avgiftslovgivning er det gitt visse særregler knyttet til organisasjoner som er «veldedige og allmennyttige»:

* Alle ideelle organisasjoner er fritatt fra inntekts- og formuesskatt, men veldedige og allmennyttige organisasjoner er gitt en høyere terskelverdi for høye virksomhetsinntekter de kan ha uten skattlegging (NOK 140 000 per år).
* Mens ideelle organisasjoner i utgangspunktet er underlagt samme beløpsgrense for registreringsplikt etter merverdiavgiftsloven, har veldedige og allmennyttige organisasjoner ikke registreringsplikt før omsetning over en tolvmåneders periode overstiger NOK 140 000.
* Det er gitt visse unntak for merverdiavgift for kiosksalg, serveringstjenester, varer av bagatellmessig verdi, varer til betydelig overpris, annonser i medlemsblader, omsetning fra enkeltstående arrangementer m.m.
* Fritak for arbeidsgiveravgift for lønnskostnader opp til visse beløpsgrenser.
* Etter skatteloven § 6-50 gis fradrag for pengegave til ideelle organisasjoner som driver

1. omsorgs- og helsefremmende arbeid for barn eller ungdom, og for eldre, syke, funksjonshemmede eller andre svakstilte grupper,
2. barne- og ungdomsrettet arbeid innen musikk, teater, litteratur, dans, idrett, friluftsliv o.l.,
3. religiøs eller annen livssynsrettet virksomhet,
4. virksomhet til vern av menneskerettigheter eller utviklingshjelp,
5. katastrofehjelp og virksomhet til forebygging av ulykker og skader, eller
6. kulturvern, miljøvern, naturvern eller dyrevern. (Hvilke områder innenfor kulturvern dette skal gjelde kan av departementet avgrenses i forskrift.)

## Referanser

## Litteratur

* Henning Brath og Jacob S. Bjønness-Jacobsen (19. desember 2023). *Stiftelsesloven – lovkommentar* (på norsk). Oslo: Universitetsforlaget. ISBN 9788215034461.
* Geir Woxholth, (2020) Foreningsrett – med samvirkeloven. 4. utgave. Oslo: Gyldendal. ISBN 978-82-0554-1818.

## Se også

* Ideell organisasjon
# Britiske kommandosoldater

**Britiske kommandosoldater** ble første gang opprettet av den britiske hæren i juni 1940, tidlig i den andre verdenskrig som en godt utrustet og spesialtrent styrke som kunne benytte ukonvensjonelle og irregulære taktikker for å overfalle, forstyrre og rekognosere på fienden på det europeiske kontinentet og i Norge.

Opprinnelig ble raid vanligvis utført av relativ små grupper i løpet av kort tid og om natten, men vokste senere i kompleksitet og størrelse. Kommandosoldatene ble dannet, og opererte, i hemmelighet og skapte en demoraliserende effekt på de tyske kyststyrkene samtidig som de ble berømte hos det engelske folket, og de mytene som ble spunnet om dem var kun sammenlignbart med berømmelsen og beundringen som ble tildelt flygerne i kampfly. Etter hvert som krigen utviklet seg opererte kommandosoldatene stadig mer som sjokktropper, stundom i antall tilsvarende en brigade og noen ganger sammen med ordinært infanteri.

## Historie

Allerede den 18. juni 1940 hadde Winston Churchill skrevet til sjefen for forsvarsministeriets stab, general Hastings L. Ismay, at man burde overveie å opprette avdelinger av «stormtropper». Han ville ha 20 000 mann i slike spesialavdelinger. Deres oppgave skulle være å uskadeliggjøre alle fiender som forsøkte å gå i land i Storbritannia. Han antydet at de skulle kalles «leoparder».

Senere på sommeren fastslo Churchill at det måtte gjøres fortgang i opprettelsen av slike offensivt innstilte avdelinger som kanskje kunne settes inn mot tysk-okkupert område. Da kalte han dem for «angrepskompanier», en betegnelse som senere ble erstattet med kommandostyrker.

## Eksterne lenker

* Combined Operations
* Commando Veterans Association
* 30 Commando Assault Unit – Ian Fleming's 'Red Indians'

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
Autoritetsdata
# Transvaal

Kart som viser Transvaals plassering i Sør-Afrika (1976–1994).
*Se også kolonien Transvaal*
**Transvaal** er en historisk provins i Sør-Afrika som eksisterte i perioden 1910 til 1994. Provinsen ble kolonisert av boere i 1836/37, ble uavhengig fristat i 1852, okkupert av britene i 1877 og ble i 1884 selvstendig under navnet Den sørafrikanske republikk.

Etter boerkrigen i 1902 ble provinsen atter en gang okkupert av britene, og kolonien Transvaal ble etablert. I 1907 var det en britisk kronkoloni.

Etter de første frie valgene i 1994 sluttet Transvaal å eksistere og ble delt inn i flere provinser: Gauteng, iMpumalanga, Limpopo og Bokone Bophirima.

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Front de libération nationale

| Front de libération nationale |
| --- |
|  |
| Land | Algerie |
| Grunnlagt | 23. oktober 1954 |
| Hovedkvarter | Alger  |
| Ideologi | Algirsk nasjonalisme arabisk nasjonalisme antiimperialisme populisme |
| Politisk posisjon | Bredt folkeparti  |
| Nettsted | www.pfln |
|

---

Front de libération nationale på Commons |

**Front de libération nationale** (fransk for *Den nasjonale frigjøringsfront*; arabisk: جبهة التحرير الوطني; *Jabhat at-Taḩrīr al-Waţanī*), forkortet **FLN**, er et algirsk sosialistisk og nasjonalistisk politisk parti som også er sterkt påvirket av algirsk islam, siden denne religionen var en viktig faktor i å bygge en algirsk nasjonalisme som kontrasterte de fransk-algirske *pieds-noires*. FLN ble grunnlagt 1. november 1954 som en sammenslåing av flere andre, mindre grupper, med det mål å løsrive Algérie fra Frankrike. Partiet kjempet dermed mot Frankrike, støttet av muhammedanske *harkis*, og mot de franske ekstremistiske terroristorganisasjonene Front algérie française og Organisation de l'armée secrète i den svært blodige Algeriekrigen fra 1954 til 1962 som den absolutt viktigste algirske motstandsorganisasjonen. Under krigen besto FLN av både en militær del (*Armée de libération nationale, ALN*) og en politisk del, offisielt en provisorisk regjering (*Gouvernement provisoire de la République algérienne, GPRA*). FLN, og også den franske hæren, ble kjent for sin omfattende bruk av terror mot både franskmenn og mot algirere som ikke støttet FLNs uavhengighetskamp, ikke minst mot *harki*ene som hadde støttet Frankrike.

Etter å ha forhandlet fram Algeries uavhengighet og separasjon fra Frankrike i 1962 i Évianfreden ble den radikale Ahmed Ben Bella i 1963 landets president på vegne av FLN, og han styrte fram til han ble styrtet i et kupp i 1965. Algérie ble en ettpartistat med FLN som eneste lovlige parti, og flerpartisystemet ble ikke innført før i 1988. Likevel styrte ikke FLN Algerie direkte i hele denne perioden på grunn av Houari Boumédiènnes militære styre fra 1965 til 1978. I tillegg til å føre en sosialistisk, men ikke marxistisk økonomisk politikk, har FLN blitt karakterisert som et populistisk nasjonalistisk parti, som har fremmet solidaritet med andre vanskeligstilte arabiske land, som Palestina og Vest-Sahara. Til tross for islamsk innflytelse på partiet, går det inn for en sekulær stat, og kjempet mot islamister i den algirske borgerkrigen. I hele Algeries historie etter løsrivelsen fra Frankrike, med unntak av årene 1990-96, har FLN vært en viktig del av Algeries politiske system. FLN er fremdeles landets største parti med en oppslutning på 22.98% i valget i 2007 (en sterk nedgang fra 34,3% i valget i 2002) og sitter i regjeringen sammen med støttende partier, og regner seg som det algirske folks representant. Algeries president Abdelaziz Bouteflika var partiets leder, mens generalsekretæren var Abdelaziz Belkhadem.

## Eksterne lenker

* Offisielt nettsted

* (en) National Liberation Front (Algeria) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
# Chemins de Fer de Corse

Kart over Korsikas jernbaner.
**Chemins de Fer de Corse** (**CFC**) er et selskap som driver jernbanen på Korsika. Bedriften eies av SNCF og ble grunnlagt i 1983.

Selskapet ble grunnlagt 1983 etter at protester fra befolkningen fikk hindret at jernbanen ble nedlagt. Hele linjenettet er enkeltsporet og med meterspor, det har en samlet linjelengde på 232 km. På folkemunne har den korsiske jernbanen diverse kjælenavn, som for eksempel «TGV» (*Train à Grande Vibration*) på grunn av ristende kjøring.

## Hovedstrekningen Ajaccio–Bastia

Hovedstrekningen ble bygget mellom 1888 og 1894, den er 157,4 kilometer lang og går fra Ajaccio via Corte til Bastia.

## Sidebanen til Calvi

En sidebane på 73,1 kilometer går fra Calvi via L'Île-Rousse til Ponte-Leccia, den ble åpnet 1890.

## Banen langs østkysten

Denne linjen gikk tidigere fra Casamozza til Porto-Vecchio. Under andre verdenskrig ble strekningen utsatt for tyske bombeangrep og ble så sterkt skadet at den aldri ble åpnet igjen. Det er imidlertid planlagt å gjenåpne en del av strekningen.

## Linjekart

|  |
| --- |
| Tegnforklaring |
|  |
|  | 119,9 | Calvi
 |
|  | 0,0 | Bastia  | 8 moh. |
|  |  | *Tunnel de la Torreta* (1 422 m)
 |
|  | 115,5 | Calenzana-Lumio
 |
|  | 1,7 | Lupino
 |
|  | 109,5 | Sant'Ambroggio
 |
|  | 107,4 | Algajola
 |
|  | 5,8 | Furiani
 |
|  | 98,1 | L'Île-Rousse  | 4 moh. |
|  | 9,7 | Biguglia
 |
|  | 88,1 | Regino  | 74 moh. |
|  | 16,2 | Borgo
 |
|  | 82,8 | Belgodère  | 160 moh. |
|  | 21,0 | Casamozza
 |
|  | 75,2 | Palasca  | 285 moh. |
|  | 65,3 | Novella  | 454 moh. |
|  | 29,6 | Barchetta
 |
|  |  | *Arena*
 |
|  | 52,7 | Pietralba
 |
|  | 39,1 | Ponte-Novu
 |
|  |  | *Folleli*
 |
|  | 46,7 | Ponte-Leccia  | 195 moh. |
|  |  | *Paduella-Moriani*
 |
|  | 54,6 | Francardo
 |
|  | 65,2 | Soveria
 |
|  |  | *Tunnel de San*
 |
|  |  | *Quilico*
 |
|  |  | *Prunete Cervione*
 |
|  | 73,8 | Corte  | 396 moh. |
|  |  | *Alistro*
 |
|  | 82,1 | Poggio-Riventosa
 |
|  |  | *Aléria*
 |
|  | 85,1 | Venaco  | 566 moh. |
|  |  | *Ghisonaccia*
 |
|  |  | *Viaduc du Vecchio*
 |
|  |  | *Solenzara*
 |
|  | 95,9 | Vivario  | 621 moh. |
|  |  | *Porto-Vecchio*
 |
|  | 102,8 | Tattone  | 807 moh. |
|  | 106,6 | Vizzavona  | 910 moh. |
|  |  | (3 916 m)
 |
|  | 116,6 | Bocognano  | 673 moh. |
|  | 123,5 | Tavera
 |
|  | 126,8 | Ucciani  | 381 moh. |
|  | 136,0 | Carbuccia
 |
|  | 145,0 | Mezzana  | 56 moh. |
|  | 148,9 | Caldaniccia
 |
|  | 157,4 | Ajaccio  | 4 moh. |

## Eksterne lenker

* Offisielt nettsted

* (en) Chemins de fer de la Corse – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

* (en) Chemins de fer de la Corse – galleri av bilder, video eller lyd på Commons

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
Autoritetsdata
# Périgord

Elven Dordogne i Périgord
Fire regioner i Périgord
**Périgord** (oksitansk *Peiregòrd* / *Perigòrd*) er en tidligere provins i Frankrike som løselig tilsvarer dagens département Dordogne som i dag er en del av regionen Nouvelle-Aquitaine. Den er delt inn i fire områder; Périgord(s) Noir, Blanc, Vert og Pourpre; dets geografi og naturlige ressurser gjør det til en av de få uberørte europeiske områdene utenfor Norden, og verneområdet Parc Naturel Régional Périgord-Limousin har som formål å verne området i denne tilstanden.

Området er kjent for sin *cuisine*, sitt kjøkken, særlig dets produkter knyttet til ender og gjess, som eksempelvis *foie gras*. Det er et av områdene for trøfler i Frankrike, historisk sett det mest berømte. Périgourdinevinene omfatter den kjente Bergerac (røde og hvite) og Monbazillac.

*Préfecture* (hovedstaden) i Dordogne er Périgueux, en by rik på historie. Bergerac i sør og Sarlat i øst er under-*préfecturer*.

## Arkeologi

*Se også: Hulemalerier og forhistoriske bosettinger i Vézèredalen*
Det finnes fine romerske ruiner i Perigueux som har blitt restaurert og hele området er kjent som «menneskehetens vugge» på grunn av sine mangfoldige forhistoriske steder, hvor det mest berømte forhistoriske stedet er hulen med veggmaleriene i Lascaux og hvor avbildninger av urokser, hester, dåhjort og andre dyr (men ikke mennesker) er datert tilbake 17 000 år.

Senteret for de forhistoriske studiene er den lille byen les Eyzies, hjemmet til den nylig bygde Det forhistoriske museum og med resultatene fra arkeologiske undersøkelser som ble etablert fra 1800-tallet i dalen til elven Vézère som er uvanlig rik på forhistoriske steder fra mer enn 40 000 år siden. Dalen, et av UNESCOs betydningsfulle steder knyttet til Verdensarven, inneholder 147 forhistoriske steder som dateres fra paleolittisk tid og 25 dekorerte huler.

Périgord var en de viktigste slagmarkene under hundreårskrigen mellom Frankrike og England på 1300- og 1400-tallet. Det er også et område for 1001 festninger og slott fra middelalderen og renessansen som Puymartin, Losse, Hautefort og Beynac som er plassert hovedsakelig langs elvene Dordogne og Vézère. Andre festninger er Jumilhac le Grand, Fénelon, Biron, Bourdeilles, Castelnaud, Puyguilhem, og Rouffiac.

## Eksterne lenker

* Slott og hager i Losse Arkivert 17. juli 2009 hos Wayback Machine.
* Festningen Castelnaud
* Festningen Hautefort
* Festningen Jumilhac
* Nettsted for Périgord Arkivert 24. september 2018 hos Wayback Machine.
# Portugals autonome regioner

Den autonome regionen Asorenes flagg
Den autonome regionen Madeiras flagg
Portugal har to **autonome regioner** (portugisisk: *Regiões autónomas de Portugal*): Asorene (*Região autónoma dos Açores*) og Madeira (*Região autónoma da Madeira*). Sammen med Fastlands-Portugal utgjør de den portugisiske republikken.

I den portugisiske grunnloven er de autonome regionene definert som regioner med egne myndigheter og lovbok. Myndighetene er delt inn i utøvende regionalmyndigheter (*Governo Regional*) og den lovgivende forsamlingen (*Assembleia Legislativa*). Den lovgivende er valgt demokratisk etter D'Hondts metode.

Opprinnelig var den portugisiske republikken representert i hver region med en minister (*Ministro da República*), foreslått av sentralmyndighetene og utnevnt av presidenten. Ved grunnlovsendringen i 2006 ble ministeren degradert til representant (*Representante da República*).

Regionalpresidenten blir utnevnt av Presidenten på grunnlag av valget til de lovgivende forsamlingene.

Autoritetsdata
# Queijo São Jorge

São Jorge ost (Queijo São Jorge)
**Queijo São Jorge** (portugisisk) eller **São Jorge ost** er en tørr ost fra øyen São jorge i den portugisiske øygruppen Asorene. Queijo de São jorge lages av kumelk og har gul farge.

## Eksterne lenker

* Queijo de São Jorge

Queijo São Jorge
# Undervannsfjell

Bear Seamount i Atlanterhavet
3D-framstilling av Bear Seamount
Undervannsfjell markert på et verdenskart.
**Undervannsfjell** er en stor undersjøisk landform som stiger fra havbunnen uten å nå vannoverflaten (havnivået), og er dermed ikke en øy, holme eller klippe. Undervannsfjell er typisk dannet av utdødde vulkaner som stiger brått og som vanligvis blir funnet stigende fra havbunnen til 1 000–4 000 meter i høyden. De blir ofte funnet i grupper eller som nedsunkede øygrupper. Enslige og ikke-vulkanske undervannsfjell er sjeldne. De er definert av oseanografer som uavhengige fjell som stiger til minst 1000 meter over havbunnen, karakteristisk med konisk form. Toppene finnes ofte hundrevis til tusenvis av meter under overflaten, og anses derfor å ligge innenfor dyphavet. I løpet av utviklingen over geologisk tid kan de største undervannsfjellene nå havoverflaten der bølgevirkning eroderer toppen for å danne en flat overflate. Etter at de har sunket ned og sunket under havoverflaten, kalles slike undervannsfjell med flate topper for guyot, etter den sveitsiske geografen og geologen Arnold Guyot (1807-1884).

Jordens hav inneholder mer enn 14 500 identifiserte undervannsfjell, hvorav 9 951 er undervannsfjell og 283 er guyoter, som dekker et totalt areal på 8 796 150 km2, er kartlagt, men bare noen få har blitt studert i detalj av forskere . Guyoter er mest tallrike i den nordlige delen av Stillehavet, og følger et særegent evolusjonært mønster av utbrudd, oppbygging, innsynkning og erosjon. De siste årene har flere aktive undervannsfjell blitt observert, for eksempel Kamaʻehuakanaloa (tidligere Lōʻihi) på Hawaiiøyene.

Undervannsfjell er stort sett av vulkansk opphav, slik som for eksempel Emperor Seamounts, som er en videreføring av Hawaii. Undervannsfjella har blitt formet av vulkansk aktivitet for millioner av år siden, og har siden blitt slitt ned av erosjon til de nå er under havoverflata. Den lange kjeden av øyer og undervannsfjell strekker seg tusenvis av kilometer nordøst for den store øya, og er et resultat av en plate som rører seg over et vulkansk aktivt område.

Undervannsfjell strekker seg ofte opp i øvre sjølag, og gir dermed bedre grunnlag for marint liv sammenlignet med havbunnen rundt. I tillegg til dette kan de lede næringsrike undervannsstrømmer mot overflaten. Undervannsfjell skaper dermed grunnlag for planktonvekst, og for alt over disse i næringskjeden, og bidrar til liv i et ørkenaktig åpent hav. Dette er også livsviktige stoppesteder for dyr som trekker over lange avstander, slik som for eksempel kvaler.

## Referanser

## Eksterne lenker

* SeamountsOnline, database av undervannsfjells-biologi (engelsk)
# Fjærekoll

| Fjærekoll
 |
| --- |
| Strandnellik på Mølen ved Larvik Foto: Arnstein Rønning
 |
| Nomenklatur |
| *Armeria maritima* (Mill.) Willd. |
| Populærnavn |
| fjærekoll, strandnellik |
| Klassifikasjon |
| Rike | planter  |
| Gruppe | blomsterplanter  |
| Gruppe | egentlige tofrøbladete planter  |
| Orden | nellikordenen  |
| Familie | hinnebegerfamilien  |
| Slekt | fjærekollslekta  |
| Økologi
 |
| Habitat:
 | terrestrisk
 |
| Utbredelse:
 | Europa, Grønland
 |

**Fjærekoll** eller **strandnellik** (*Armeria maritima*) er en flerårig plante i fjærekollslekta *(Armeria)* i hinnebegerfamilien (Plumbaginaceae). Den blir 10–25 cm høy, har en rosett av små rosa-røde eller rosenrøde blomster hver med fem kronblad, og en slank stilk med blader kun i en stråleform på bakken.

Selv når blomsten visner, er bladrosetten langs bakken umiskjennelig.
Blomsterstanden er velduftende og er 15-30 mm bred og trillrund, den tørker relativt fort inn sommerstid til en gråbrun tørket blomsterball. Blomsterbegeret er skjult under de atskillig lengre kronene. Stengelen er rett oppreist, grønn og slank. Under blomsterstanden er det en brungul slire som vender nedover med åpningen mot bakken. Strandnellik blomstrer i mai-september.

I Norge forekommer to underarter, nominatformen bergfjærekoll (*Armeria maritima* ssp. *maritima*) og stor fjærekoll (*Armeria maritima* ssp. *elongata*). Bergfjærekoll er vanlig langs kysten nord til Nord-Troms med isolerte forekomster i Finnmark. Den har blitt turistpredt til Trysil i Hedmark og Nore og Uvdal i Buskerud. Stor fjærekoll er trolig en hjemlig art på sandjord og tørr strand i Hvaler og Fredrikstad. Den har spredt seg og vokser langs veikanter en rekke steder i Østfold og Akershus. På Island vokser en underart med flere blomster på hver blomsterstand, og med rundere kronblader.

Etter kommunesammenslåingen i 2020 er strandnellik Kristiansands kommuneblomst. Før dette var den Søgnes kommuneblomst.

## Referanser

## Eksterne lenker

* (en) *Strandnellik* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen

* (en) *Strandnellik* i Encyclopedia of Life

* (en) *Strandnellik* i Global Biodiversity Information Facility

* (no) *Strandnellik* hos Artsdatabanken

* (sv) *Strandnellik* hos Dyntaxa

* (en) *Strandnellik* hos ITIS

* (en) *Strandnellik* hos NCBI

* (en) *Strandnellik* hos The International Plant Names Index

* (en) *Strandnellik* hos Tropicos

* (en) *Kategori:Armeria maritima* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons

* (en) *Armeria maritima* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
# Nellikslekta

*For krydderplanten, se kryddernellik*

| Nellikslekta
 |
| --- |
| engnellik
 |
| Nomenklatur |
| *Dianthus* L. |
| Populærnavn |
| nellikslekta |
| Klassifikasjon |
| Rike | Planter  |
| Rekke | Dekkfrøete blomsterplanter  |
| Klasse | Tofrøbladete blomsterplanter  |
| Orden | Nellikordenen  |
| Familie | Nellikfamilien  |
| Økologi
 |
| Antall arter
 | ca. 300
 |
| Habitat
 | for det meste tørre, åpne steder
 |
| Utbredelse
 | hovedsakelig Eurasia
 |
| Inndelt i |
|  |

**Nellikslekta** (*Dianthus*) er en slekt i nellikfamilien.

De er ett- til flerårige, glatte eller finhårede urter som vokser i tuer. Stengelen er opprett og kan være enkel eller forgrenet. Bladene sitter motsatt og er smalt lansettformede med hel kant. Ved basis er bladene noe sammenvokste. Blomstene sitter enkeltvis, eller i kvaster og dufter ofte. Kronbladene er rosa, røde eller hvite og er ofte tannete eller flikete. Pollinering utføres som regel av sommerfugler.

Nesten alle nelliker hører hjemme i Europa og Asia, men det er noen få arter i Nord-Afrika. Den eneste arten i Nord-Amerika er den arktiske *D. repens*.

Nelliker er populære hageplanter, og det finnes tusenvis av kultivarer. De dyrkes både som ettårige planter og som stauder. Det finnes høye kultivarer til rabatter og lave, putedannede arter til steinbed. Nelliker er blant de mest solgte snittblomstene.

## Norske arter

Følgende nellikarter er funnet i Norge:

* saronnellik (*D. armeria*), viltvoksende kun i Rennesøy i Rogaland
* busknellik (*D. barbatus*), forvillet fra hager, reproduserer
* kartusianernellik (*D. carthusianorum*), forvillet fra hager, reproduserer ikke
* hagenellik (*D. caryophyllus*), forvillet fra hager, reproduserer ikke
* kinanellik (*D. chinensis*), forvillet fra hager, reproduserer ikke
* blodnellik (*D. cruentus*), forvillet fra hager, reproduserer ikke
* engnellik (*D. deltoides*), viltvoksende i Sør-Norge
* svovelnellik (*D. knappii*), forvillet fra hager, reproduserer ikke
* fjærnellik (*D. plumarius*), forvillet fra hager, reproduserer
* silkenellik (*D. superbus*), viltvoksende i Øst-Finnmark

## Litteratur

* C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). *Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa*. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0355-4.

## Eksterne lenker

* (en) *Nellikslekta* i Encyclopedia of Life

* (en) *Nellikslekta* i Global Biodiversity Information Facility

* (no) *Nellikslekta* hos Artsdatabanken

* (sv) *Nellikslekta* hos Dyntaxa

* (en) *Nellikslekta* hos ITIS

* (en) *Nellikslekta* hos NCBI

* (en) *Nellikslekta* hos The International Plant Names Index

* (en) *Nellikslekta* hos Tropicos

* (en) *Kategori:Dianthus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons

* (en) *Dianthus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons

* *Dianthus* – detaljert informasjon på Wikispecies

*Dianthus hyssopifolius* vokser
i fjellene i Sør-Europa
Putedannende *Dianthus anatolicus*
* *Dianthus* i Artsdatabanken
# Inntektsskatt

**Inntektsskatt** er en form for skatt hvor skatten fastsettes ut fra skattbar inntekt, i motsetning til koppskatt. Inntektsskatt er den mest vanlige formen for beskatning, og er en av skatteformene som benyttes også i Norge.

## Se også

* Personinntekt
* Alminnelig inntekt
* Personskatt
* Skattefradrag
* Inntektsfradrag

## Kilder

* Inntektsskatt snl.no, lesedato 4. februar 2016.

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.