Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Morgen

«*Morgen i tropene*», malt av Frederic Edwin Church i 1877.
Morgentåke. (Foto: «Fir0002»)
**Morgen** [*morgen*]Ordbok er den første delen av dagen og begynner ved soloppgang, eller fra klokken 06.00 og varer frem til 09.00. Morgenen avløser natten og etterfølges av formiddagen, som igjen går over i ettermiddagen. Alle tidspunkter er hentet fra Meteorologisk institutt.

## Morgen i kulturen

Morgenen står gjerne for noe positivt, ved at den gir en ny begynnelse etter den mørke natten. Det finnes flere guder for morgenen, som Eos og Usjas. Symbol for morgenen er hanen.

I nyere tid er morgenen blitt en stund der kommunikasjon og strømnett blir særlig belastet, ettersom mange flytter på seg og mye virksomhet tar til akkurat da. Mange transportårer, både kollektivtrafikk og veinett, opplever «morgenrush».

## Ordtak om morgenen

* «Morgenstund har gull i munn»
* «En dåre om morgenen er òg en dåre om ettermiddagen»
* «Morgenen viser hvordan dagen vil bli»
* «Ettermiddagen vet det som morgenen ikke drømte om»
* «Viktige avgjørelser bør tas om morgenen»
* «Morgenfuglen får marken»
* «Ei høne som kakler om natta legger ikke egg om morgenen»
* «Morgen røde gir dage bløde, kveldsrøde gir morgen søde» (Red sky in the morning, sailor take warning. Red sky at night, sailor's delight)

## Se også

* soloppgang
* frokost
* i morgen

## Referanser
# Ettermiddag

**Ettermiddag** er den perioden av dagen som avløser formiddagen. Tidspunktet middag er definert til å være klokkeslettet 12.00, så ettermiddagen starter etter tidspunktet middag. Ifølge definisjonen fra Meteorologisk institutt starter ettermiddagen klokken 12.00 og varer frem til 18.00. Ettermiddagen avløses av kveld, som igjen går over i natt.

I litt videre forstand kan ettermiddagen beskrive hele den siste halvdel av døgnet, med uttrykket post meridiem (p.m.) hentet fra latin, eller tiden etter et middagsmåltid (som igjen har varierende tidspunkt) til kveld.

## Referanser
# Dato

En **dato** er en angivelse av et døgn i en kalender. En dato gjør det mulig å identifisere et spesielt døgn.

Norge har sluttet seg til den internasjonale standarden ISO 8601 som skrivemåte for tid og dato.

Det er nå 23:46 (UTC) fredag 12. juni 2026.

## Skriveregler

Norske skriveregler for dato er enkle. Følgende skrivemåter er korrekte:

* 22.8.1962
* 22.08.1962
* 22.8.62
* 22.08.62
* 02.08.1965
* 2.8.1965
* 02.08.65
* 2.8.65

Det skal ikke brukes skråstreker.

Hvis man skriver hele måneden, skal man ha mellomrom etter tallet (punktumet):

* 4. juli

Forkortede årstall skal skrives uten apostrof:

* 99 (=1999)

Man kan ikke bruke ordet «den» foran datoer skrevet i tall (4.7.1989), men man kan skrive det foran datoen hvis man benytter bokstaver ((den) 4. juli).

Datoer skrives med rekkefølgen dag-måned-år i allmennspråket og i løpende tekst. I teknisk bruk kan datoer også ha formatet år-måned-dag:

20201202

2010-12-02

## Referanser

## Litteratur

* Finn-Erik Vinje (2009) [1973]. *Skriveregler*. Oslo: Aschehoug. ISBN 978-82-03-33770-3.

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Solkalender

En **solkalender** er en kalender hvis dato indikerer årstiden eller solas tilsynelatende posisjon i forhold til stjernene. Den gregorianske kalenderen, allment akseptert som standard i verden, er et eksempel på en solkalender.

Andre kalendere kan være månekalendre, der månedene tilsvarer én syklus av månefasene, eller lunisolarkalendre med en kombinasjon av solsyklus og månesyklus.

Egypterne ser ut til å ha vært de første som utviklet en solkalender, og brukte som et fast punkt den årlige soloppgangen til Hundestjernen – Sirius, eller Sothis – på den østlige himmelen, et fenomen som falt sammen med den årlige oversvømmelsen av Nilen. De konstruerte en kalender på 365 dager, bestående av 12 måneder på 30 dager hver, med 5 dager lagt til ved årets slutt. Dette var unøyaktig med en brøkdel av en dag hvert år, og førte til at kalenderen over tid gradvis ble feil.

De eldste solkalenderene inkluderer den julianske kalenderen og den koptiske kalenderen.
De har begge et år på 365 dager, som utvides til 366 en gang hvert fjerde år, så et gjennomsnittsår har 365,25 dager.

Etter hvert som solkalenderne ble mer nøyaktige, utviklet de seg i to retninger, tropisk og siderisk.

## Tropisk solkalender

Hvis posisjonen til jorden i sin bane rundt solen regnes i forhold til jevndøgn, punktet der banen krysser himmelekvator, så avgrenser datoene fire like lange årstider. De er altså synkronisert med solens deklinasjon. En slik kalender kalles en **tropisk solkalender**.

Varigheten av det *gjennomsnittlige* kalenderåret for en slik kalender tilnærmer seg en form for tropisk år, vanligvis enten gjennomsnittlig tropisk år eller vårjevndøgn.

Følgende er tropiske solkalendere:

* Gammel armensk kalender
* Den gregorianske kalenderen
* Bengali kalender (Nasjonal og offisiell kalender i Bangladesh)
* Iransk kalender (Jalāli-kalender)
* Indisk nasjonalkalender (Saka-kalender)

Alle disse kalenderne har et 365 dagers år, som etter ulike regler blir utvidet med én tilleggsdag som gir et skuddår.

Dn iraniske kalenderen begynner hvert år med vårjevndøgn, og setter inn skuddager slik at det følgende året også begynner med vårjevndøgn. Tidspunktet for vårjevndøgn blir avgjort i Teheran "ved hjelp av astronomiske beregninger fra pålitelige kilder".

## Siderisk solkalender

Hvis posisjonen til Jorden regnes i forhold til fiksstjernene, indikerer datoene stjernebildet nær der solen befinner seg. En kalender av denne typen kalles en **siderisk solkalender**.

Gjennomsnittlig kalenderår for en slik kalender tilnærmer seg siderisk år.

Indiske kalendere som Hindukalenderen, Tamil-kalenderen, bengalsk kalender (ikke-revidert) og Malayalam-kalenderen er sideriske solkalendere. Den thailandske solkalenderen basert på den hinduistiske solkalenderen er også en siderisk kalender. De beregnes på grunnlag av den tilsynelatende bevegelsen til solen gjennom de tolv stjernetegnene i stedet for jordens tropiske bevegelse.

## Referanser
# Månekalender

**Månekalender** er en kalender som bygger på månens faser svarende til 27 eller 28 såkalte gods (jf. eng. *mansion*), samt (fortrinnsvis) 12 større segmenter av stjernehimmelen innenfor hvilke fullmånen vil opptre innenfor et år. De første vi vet brukte en kalender med slektskap til moderne kalendre var babylonerne for ca. 5 000 år siden. De målte opp et år ved å observere månens faser. Den i dag mest spredte rene månekalenderen er den muslimske kalenderen.

Den største konsekvensen ved å regne tiden i måneder er at det ikke blir et likt antall hvert år. Sett fra jorden, går månen en runde rundt jorden på 29,530589 døgn (synodisk omløpstid). 12 måneomløp blir 354,367068 døgn, sammenlignet med 365,24221065 døgn i ett tropisk år. En ren månekalender gjør med andre ord året ca. 10,88 døgn kortere. Mange andre kalendre har noen form for korreksjoner (skuddmåneder eller lengre måneder) for å opprettholde månedenes posisjon innenfor et siderisk (stjerneår) eller tropisk solår.

## Eksterne lenker

* (en) This day in the Chinese lunar calendar
* (en) Examples of some lunar calendars, including the Ba Ila and Banks Islands calendars
# Månefase

Månefasen avhenger av månens posisjon i sin bane rundt jorda, og jordas posisjon i sin bane rundt sola. Dette diagrammet ser ned på jorda fra nord. Jordas rotasjon og månens omløpsretning er begge mot klokka her. Sollys kommer inn fra høyre, som markert med de gule pilene. Fra dette diagrammet kan vi se, for eksempel, at fullmånen alltid vil stå opp ved solnedgang.

**Månefase** viser til forskjellen i utseendet på den synlige delen av månen sett fra jorda.

En halvdel av månen er alltid opplyst av sola (bortsett fra når jorda skygger; da er det måneformørkelse), men fordi månen går i bane rundt jorda, ser vi månen fra forskjellige vinkler etter som tiden går. Det gjør at en fra jorda ofte bare ser en del av den opplyste sida. Månefasene kommer ikke av at jorda kaster skygge på månen. Månefasen der en ser hele den opplyste delen av måneskiva blir kalt for fullmåne, mens den fasen der en nesten ikke ser den opplyste delen blir kalt nymåne.

Når det er fullmåne, ligger sola på den ene siden av jorda, mens månen ligger på motsatt. Da ligger månen badet i sollys. Når det er nymåne er det motsatt, og skyggen faller på månen slik at vi ikke ser hele.

Månen er i *ny* når den synlige delen vokser fram mot fullmåne, og i *ne* når den minker mot nymåne. Månefasesyklusen tar om lag en måned (29 døgn 12 timer 44 minutter og 2,9 sekunder = 29,530589 døgn) og kalles gjerne et måneverv, som er bakgrunnen for måned som tidsenhet. På engelsk har man ytterligere to månefaser (som sammen med ny og ne utgjør fire), disse kalles crescent og gibbous. Crescent betyr sigd (mindre enn halv) og gibbous betyr større enn halv.

Grensen mellom den opplyste og den mørke delen kalles terminatoren.

## Månefaser og formørkelser

Man ville kanskje anta at en gang hver måned, når månen passerer mellom jorda og sola ved nymåne, vil månens skygge falle på jorda og skape en solformørkelse. På samme måte kunne man anta at jordas skygge ved fullmåne faller på månen og skaper en måneformørkelse. Vi observerer ikke en solformørkelse og en måneformørkelse hver måned fordi månens baneplan rundt jorda er skråstilt med omtrent 5 grader i forhold til jordas baneplan. Derfor ligger månen ved fullmåne og nymåne vanligvis nord eller sør for den rette linja mellom jorda og sola.

Selv om en formørkelse bare kan inntreffe når månen er enten ny eller full, må den også være posisjonert meget nært et av skjæringspunktene (knutene) mellom månens baneplan og jordas baneplan. Dette skjer omtrent to ganger per år, så det er mellom 4 og 7 formørkelser i et kalenderår. De fleste er uten stor betydning; større formørkelser av månen eller sola er forholdsvis sjeldne.

Månefaser som sett fra den nordlige halvkule. Avstanden mellom jorden og månen er ikke riktig skalert.
# Midnatt

**Midnatt** kan ha to betydninger:

* **Astronomisk.** Det tidspunkt på døgnet som solen står lavest på himmelen i forhold til horisonten. Dette vil normalt være døgnets mørkeste tidspunkt, og klokkeslettet vil være avhengig av lengdegraden, den tidssone som gjelder for stedet, og eventuell «sommertid». Bygda Eidet i Nordland fylke ligger omtrent midt under tidssoneaksen for CET *(15° øst for Greenwich)*, og vil ha astronomisk midnatt ca. kl. 24:00 ved normaltid. Noen andre eksempler på klokkeslett for astronomisk midnatt for noen kjente norske byer (*lengdegrad*) – normaltid (sommertid): *(De angitte tidspunkter er gjennomsnittlige tider og vil variere ± 15 minutter gjennom året)*

Stavanger (*5,73°*) – 00:37 (01:37)
Oslo (*10,75°*) – 00:17 (01:17)
Trondheim (*10,42°*) – 00:18 (01:18)
Tromsø (*18,95°*) – 23:44 (00:44)
Vadsø (*31,1°*) – 22:45 (23:45)
Kl. 24:00 midnatt
* **Kalenderisk.** Den vanligste bruken av midnatt er for å betegne tidspunktet for overgang fra en dato til den neste. Klokkeslettet blir derved likt for hele tidssonen som gjelder, og skrives **24:00** som betegnelse for avslutning på døgnet, og **00:00** som tidspunktet for starten på det nye døgnet. (Se forøvrig ISO 8601).

Det motsatte av midnatt er middag.

## Eksterne lenker

* Institutt for astrofysikk og teoretisk vitenskap Arkivert 9. februar 2006 hos Wayback Machine.
# 24-timersklokke

| 12-timersklokke | 24-timersklokke |
| --- | --- |
| midnatt (start på dagen) 12:00 am/formiddag | 00:00 |
| 12:59 am/formiddag | 00:59 |
| 1:00 am/formiddag | 01:00 |
| 2:00 am/formiddag | 02:00 |
| … | … |
| 10:00 am/formiddag | 10:00 |
| 11:00 am/formiddag | 11:00 |
| 11:59 am/formiddag | 11:59 |
| 12:00 middag
12:00 pm/ettermiddag | 12:00 |
| 12:01 pm/ettermiddag | 12:01 |
| 12:59 pm/ettermiddag | 12:59 |
| 1:00 pm/ettermiddag | 13:00 |
| 2:00 pm/ettermiddag | 14:00 |
| … | … |
| 10:00 pm/ettermiddag | 22:00 |
| 11:00 pm/ettermiddag | 23:00 |
| 11:59 pm/ettermiddag | 23:59 |
| Midnatt (slutten på dagen), vises som starten på neste dag. | 00:00 |

**24-timersklokke** er en konvensjon for oppdeling av døgnet som består av en periode på 24 timer fra midnatt til midnatt, indikert av timene som har passert siden midnatt nummerert fra 0 til 23. Dette systemet er i dag den vanligste tidnotasjonen i verden, og anvendes i den internasjonale standarden ISO 8601.

Noen få land anvender istedet 12-timersklokke eller en blanding av 24- og 12-timersklokke, særlig engelsktalende land. I de landene hvor 12-timersklokke er mest vanlig foretrekker visse yrker likevel å bruke 24-timersklokke, særlig innen medisin, ettersom man da unngår tvetydighet om når en hendelse har inntraff. I USA kalles 24-timersklokke noen ganger **militærtid**, trolig ettersom militæret er det eneste stedet mange amerikanere har blitt eksponert for 24-timersklokker.

## Galleri

* En analog 24-timersklokke utviklet for polarekspedisjoner av den sovjetske urmakeren Raketa i 1969, hvor polare døgn gjorde det nødvendig med 24-timersklokke.
* Dansk billett med tidstempelet "27:45".
* 24-timersklokken "Face with Four Prophets/Evangelists" (1443) med romerske tall i Santa Maria del Fiore, laget av Paolo Uccellos
* Uret på klokketårnet i Venezia som har to halvdeler som viser 1-12 timer hver.
* "Shepherd Gate Clock" i Greenwich med romerske tall opp til XXIII (23) og 0 for midnatt.

## Se også

* 12-timersklokke
* Desimaltid (10-timersklokke)
* Midnatt
* Middag
* Tidtakingens historie

## Referanser
# 12-timersklokke

12-timers analogklokke.

| 12-timersklokke | 24-timersklokke |
| --- | --- |
| midnatt (start på dagen) 12:00 am/formiddag | 00:00 |
| 12:59 am/formiddag | 00:59 |
| 1:00 am/formiddag | 01:00 |
| 2:00 am/formiddag | 02:00 |
| … | … |
| 10:00 am/formiddag | 10:00 |
| 11:00 am/formiddag | 11:00 |
| 11:59 am/formiddag | 11:59 |
| 12:00 middag
12:00 pm/ettermiddag | 12:00 |
| 12:01 pm/ettermiddag | 12:01 |
| 12:59 pm/ettermiddag | 12:59 |
| 1:00 pm/ettermiddag | 13:00 |
| 2:00 pm/ettermiddag | 14:00 |
| … | … |
| 10:00 pm/ettermiddag | 22:00 |
| 11:00 pm/ettermiddag | 23:00 |
| 11:59 pm/ettermiddag | 23:59 |
| Midnatt (slutten på dagen), vises som starten på neste dag. | 00:00 |

**12-timersklokke** er en konvensjon for oppdeling av døgnet som består av to perioder på 12 timer. Den første delen kalles formiddag (på engelsk *a.m.* fra latinske ante meridiem), mens den andre delen kalles ettermiddag (engelsk *p.m*. fra latinske post meridiem).[*trenger referanse*] Hver periode består av 12 timer nummerert i rekkefølge fra *12* (fungerer som null, altså starten på neste periode), 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, og *11*.

12-timersklokken ble utviklet mellom 1000-tallet før vår tidsregning til 1500-tallet etter vår tidsregning.

## Se også

* 24-timersklokke
* Desimaltid (10-timersklokke)
* Midnatt
* Middag
* Tidtakingens historie

## Referanser
# Normaltid

Påminnelse om overgangen fra sommertid til normaltid.
**Normaltid** er offisiell klokketid i et område, i dagligtale iblant kalt «vintertid», i den delen av året det ikke er sommertid.

Tidligere var det forskjellig lokal soltid på forskjellige steder avhengig av hvor sola stod på himmelen. Bedre kommunikasjoner med telegraf og jernbane på 1800-tallet førte til behov for å synkronisere klokketida i såkalt «jernbanetid» på steder som lå langt fra hverandre i østlig og vestlig retning. Britiske jernbaneselskaper tok i bruk Greenwich Mean Time (GMT), det vil si felles standardtid for hele Storbritannia med utgangspunkt i Greenwich i London, fra 1847. GMT ble innført som referansetid over hele verden i 1884. GMT ble erstattet av begrepet koordinert universaltid (UTC) i 1972.

I 1879 kom forslaget om å dele hele jorda inn i områder med samme normaltid, det vil si i tidssoner. Japan var først ute og tok systemet i bruk i 1888, mens sonetid ble innført i Norge i 1895. Man brukte i Norge Greenwichtid pluss en time, tilsvarende tiden ved 15°-meridianen, som ligger nær Örebro og Bodø. Soltiden i Vardø er 63 minutter før normaltiden, og i Bergen er soltiden 39 minutter bak normaltiden. Norges offisielle normaltid tilsvarer mellomeuropeisk tid, det vil si UTC+1. Ved sommertid stilles klokken én time frem, det vil si UTC+2. Klokken stilles frem én time siste søndag i mars og tilbake én time siste søndag i oktober.

## Se også

* Soltid
* Tidssoner

## Eksterne lenker

* Log um sams normaltid fyr kongeriket Norig (1894-06-29)
* Lov om målenheter, måling og normaltid (Gjelder fra 2008-01-01)
* Bergen lå 22 minutter bak Oslo
# Det jødiske året

Detalj fra en jødisk middelalderkalender.
**Det jødiske året** er et kombinert sol-/måneår — det vil si at månedene beregnes ut fra månefaser og at justeringer er lagt inn over tid for å sikre overensstemmelse med solåret og årstidene.

Ifølge den jødiske kalenderen, som bygger på den hellige skriften *tanákh,* og begynner ved Jordens skapelse (som teologiske studier fastla til 7. oktober 3761 f. Kr), befinner verden seg nå i år 5786.

På bibelsk tid hadde jødene to forskjellige kalendere, en religiøs kalender og en jordbrukskalender. Begge disse kalenderne hadde samme navn på månedene, men jordbrukskalenderen begynte med måneden *tisjri/etanim* i stedet.

Opprinnelig brukte jødene jordbrukskalenderen, som begynte på høsten. Men da israelittene gikk ut av Egypt erklærte Gud at måneden *abib* skulle være deres første måned (2. Mos. 12:2; 2. Mos. 13:4). Dermed begynte jødene å bruke den religiøse kalender parallelt med jordbrukskalenderen.

I løpet av fangenskapet i Babylon fikk jødene nye navn på månedene. Når det gjelder navnene på månedene før fangenskapet i Babylon, nevner Bibelen kun fire av disse.

Den jødiske kalenderen. Navn i parentes er navn brukt før Babylon:

1. **Nisán (Abib)**, tilsvarer mars-april
2. **Ijár (Siv)**, tilsvarer april-mai
3. **Siván**, tilsvarer mai-juni
4. **Tammúz**, tilsvarer juni-juli
5. **Ab**, tilsvarer juli-august
6. **Elúl**, tilsvarer august-september
7. **Tisjri/Tisjré (Etanim)**, tilsvarer september-oktober
8. **Hesjván (Bul)**, tilsvarer oktober-november
9. **Kislév**, tilsvarer november-desember
10. **Tebét**, tilsvarer desember-januar
11. **Sjebát**, tilsvarer januar-februar
12. **Adár**, tilsvarer februar-mars
13. VeAdár**. eller **Adár II**, kalenderens skuddmåned, tilsvarer mars*

## Referanser
# Middag (tidspunkt)

Et klokketårn i en by hvor urverket viser tolv  Foto: James Yardley
**Middag** kan vise til et astronomisk tidspunkt av døgnet da solen står høyest på himmelen. På den nordlige halvkule passerer solen da meridianen i sør, og på den sørlige passerer den i nord. Tidspunktet treffer tilnærmet midt på en normalarbeidsdag, og derav navnet middag.

Middag vil normalt være døgnets lyseste tidspunkt, og klokkeslettet vil være avhengig av lengdegraden i forhold til den tidssone som gjelder for stedet, og eventuell sommertid. Det skilles mellom *sann middag* som refererer til den virkelige sol, og *middelverdi* som refererer til middelsolen, en gjennomsnittlig plassering av solen. Av praktiske grunner har begrepet felles standard for flere land, og middag viser til middelsolens passasje av en normalmeridian.

Bygda Eidet i Nordland fylke ligger omtrent midt under tidssoneaksen for CET *(15° øst for Greenwich)*, og vil ha astronomisk middag ca. kl. 12:00 ved normaltid. Noen andre eksempler på klokkeslett for astronomisk middag for noen norske byer (*lengdegrad*) – normaltid (sommertid): *(De angitte tidspunkter er gjennomsnittlige tider og vil variere ± 15 minutter gjennom året)*

Stavanger (*5,73°*) – 12:37 (13:37)
Oslo (*10,75°*) – 12:17 (13:17)
Trondheim (*10,42°*) – 12:18 (13:18)
Tromsø (*18,95°*) – 11:44 (12:44)
Vadsø (*31,1°*) – 10:45 (11:45)
Den vanligste daglige bruken av middag er for å betegne klokketidspunktet midt på døgnet, klokken 12:00, uavhengig av normaltid eller sommertid (Se forøvrig ISO 8601).

Det motsatte av middag er midnatt.

## Se også

* Middag, for måltidet som tradisjonelt ble inntatt midt på en normal arbeidsdag, ca. klokken 12:00, men som nå oftest inntas senere på dagen.

## Referanser

## Eksterne lenker

* Institutt for astrofysikk og teoretisk vitenskap Arkivert 9. februar 2006 hos Wayback Machine.
# Kronometri

**Kronometrene** (av gresk χρόνος (*khrónos*) «tid» og μέτρηση (*métrioi*) «måling») er vitenskapen om måling av tid og tidtaking.

Det må ikke forveksles med kronologi som er vitenskapen om å plassere hendelser i tid og som ofte er avhengig av kronometrene.

## Litteratur

* Wolfgang Deppert: *Zeit. Die Begründung des Zeitbegriffs, seine notwendige Spaltung und der ganzheitliche Charakter seiner Teile.* Steiner, Stuttgart 1989. ISBN 3-515-05219-4, ISBN 978-3-515-05219-1.
* Markwart Herzog (Hrsg.): *Der Streit um die Zeit. Zeitmessung – Kalenderreform – Gegenzeit – Endzeit.* Irrseer Dialoge. Kultur und Wissenschaft interdisziplinär. Bd. 5. Kohlhammer, Stuttgart 2002, ISBN 3-17-016971-8.
* Willibald Katzinger (Hrsg.): *Zeitbegriff. Zeitmessung und Zeitverständnis im städtischen Kontext.* Beiträge zur Geschichte der Städte Mitteleuropas. Bd 17. Linz 2002, ISBN 3-900387-57-5.
* Marit Rullmann, Werner Schlegel: *Zeit – ewiger Zyklus oder rasender Stillstand.* In *Frauen denken anders.* Frankfurt/M. 2000, ISBN 3-518-39654-4.
* Hermann Brinkmann: *Die Uhrmacherschule, eine Fachbuchreihe für die Berufsausbildung*. Wilhelm Knapp Verlag, Düsseldorf 2005

## Se også

* Kronometer
* Kognitiv kronometrene
* Mentale kronometrene
# Tropene

Verdenskart der tropene er merket med rødt.
**Tropene** (fra gresk τροπή, *tropos*, «å snu, vende») er det geografiske området av jordkloden der klimaet i alminnelighet er tropisk. Det defineres som det området som ligger mellom vendekretsene, om lag 23°30' (23,5°) N og 23°30' (23,5°) S, med ekvator som midtlinje. Dette området, som også kalles den varme sonen, omfatter alle deler av jorden der solen står i senit minst én gang hvert år.

Tropene utgjør 39,8 % av jordens overflate og inneholder 36 % av jordens landmasse. Fra 2014 var regionen også hjemsted for 40 % av verdens befolkning, og dette tallet ble da anslått å nå 50 % innen 2050. På grunn av global oppvarming utvides værforholdene i tropene med områder i subtropene, har mer ekstreme værhendelser som hetebølger og mer intense stormer. Disse endringene i værforholdene kan gjøre visse deler av tropene ubeboelige for menneskelige samfunn.

## Referanser

## Se også

* Tropisk
# Himmelhvelving

Himmelhvelvingen er delt av himmelekvator.
Jorden og himmelhvelvingen med himmelekvatoren og ekliptikken (rød).
**Himmelhvelvingen**, eller **himmelkulen**, eller **himmelglobusen**, er innen astrologi, astronomi og navigasjon en tenkt roterende sfære med en enorm radius som er konsentrisk og koaksial med jorden som sentrum. Alle objekter på himmelen kan bli sett på som plassert på sfæren. Projisert fra sin geografiske motpart er himmelekvator og himmelpolene.

## Astronomisk navigasjon

Projisering på himmelhvelvingen er et nyttig verktøy innen navigasjon. En tenker seg at jorden er plassert i sentrum av himmelkulen og at himmelkulen med alle himmellegemene festet til den dreier seg om jorden fra øst mot vest. Det er to ting som avgjør et himmellegemes stilling i forhold til horisonten: Det er himmellegemets plassering på himmelkulen og observatørens plass på jorden. Hvis vi kjenner et himmellegemes plass på himmelkulen (det kan finnes ved hjelp av nautiske almanakker og et kronometer) og bestemmer himmellegemets stilling i forhold til horisonten (det kan gjøres ved hjelp av en sekstant), kan vi beregne observatørens plass på jorden. Det er grunntanken i astronomisk navigasjon.

## Referanser

## Eksterne lenker

* (en) Himmelhvelving i Unified Astronomy Thesaurus
* (en) «SkyChart», *SkyandTelescope.com*
* (en) «Measuring the sky: A Quick Guide to the Celestial Sphere», ved Jim Kaler, Universitetet i Illinois