Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# AT&T Pebble Beach Pro-Am

Et par 3-hull på Pebble Beach.
**AT&T Pebble Beach National Pro-Am** er en golfturnering på PGA-touren. Den avholdes vanligvis i februar på rekreasjonsstedet Pebble Beach i California, på tre forskjellige baner: Pebble Beach, Poppy Hills og Spyglass Hill.

Turneringen ble arrangert for første gang i 1937 med Bing Crosby som vert, da med navnet *National Pro-Amateur Golf Championship*, i Rancho Santa Fe i California. Sam Snead vant det første året, der førsteprisen var en sjekk på 500 dollar. Formatet er «pro–am», hvor lag med profesjonelle og amatører spiller sammen. De fleste amatørene er kjendiser.

Etter annen verdenskrig ble turneringen relansert i Pebble Beach som *Bing Crosby Pro-Am*. Etter at Crosby gikk bort overtok teleselskapet AT&T som tittelsponsor i 1986. AT&T Pebble Beach National Pro-Am er stadig en stor suksess på PGA-touren, til tross for regnværet som nesten hvert år skaper forsinkelser i arrangementet. Turneringen har likevel kun blitt utsatt én gang, i 1999 da sisterunden ble flyttet til april.

Blant de største stjernene som har vunnet de siste årene er Tiger Woods, Vijay Singh, Phil Mickelson, Mark O'Meara, Davis Love III og Payne Stewart.

## Vinnere

| AT&T Pebble Beach Pro-Am |
| --- |
| År | Vinner |  | Score |
| 2024 | Wyndham Clark |  | 1991 |
| 2023 | Justin Rose |  | 269 |
| 2022 | Tom Hoge |  | 268 |
| 2021 | Daniel Berger |  | 270 |
| 2020 | Nick Taylor |  | 268 |
| 2019 | Phil Mickelson |  | 268 |
| 2018 | Ted Potter Jr. |  | 270 |
| 2017 | Jordan Spieth |  | 268 |
| 2016 | Vaughn Taylor |  | 270 |
| AT&T Pebble Beach National Pro-Am |
| 2015 | Brandt Snedeker |  | 265 |
| 2014 | Jimmy Walker |  | 276 |
| 2013 | Brandt Snedeker |  | 267 |
| 2012 | Phil Mickelson |  | 269 |
| 2011 | D. A. Points |  | 271 |
| 2010 | Dustin Johnson |  | 270 |
| 2009 | Dustin Johnson |  | 201 1 |
| 2008 | Steve Lowery |  | 278 |
| 2007 | Phil Mickelson |  | 268 |
| 2006 | Arron Oberholser |  | 271 |
| 2005 | Phil Mickelson |  | 269 |
| 2004 | Vijay Singh |  | 272 |
| 2003 | Davis Love III |  | 274 |
| 2002 | Matt Gogel |  | 274 |
| 2001 | Davis Love III |  | 272 |
| 2000 | Tiger Woods |  | 273 |

1 Ble kun spilt 54 hull grunnet været.

## Eksterne lenker

* (en) Offisielt nettsted

* (en) AT&T Pebble Beach Pro-Am – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Pebble Beach Resorts
* Informasjon på PGATOUR.com

Autoritetsdata
# It Ain’t Necessarily So

| It Ain’t Necessarily So |
| --- |
|  |
| Artist, band | Larry Adler |
| Utgitt | 1935  |
| Språk | Engelsk |
| Komponist(er) | George Gershwin |
| Låtskriver(e) | Ira Gershwin, DuBose Heyward, Dorothy Heyward |

«It Ain't Necessarily So» er en sang med musikk skrevet av George Gershwin og tekst av Ira Gershwin. Sangen kommer fra Gershwin-operaen *Porgy and Bess* (1935) hvor den blir fremført av rollefiguren Sportin' Life, en dophandler som uttrykker tvil om flere av utsagnene i Bibelen.

Sportin' Life har blitt spilt av John W. Bubbles i operaen, Cab Calloway på scenen og av Sammy Davis junior i en film fra 1959.

Sangen er spilt inn mange ganger i moderne tid. I 1965 ble den en stor hit i 1965 med sangeren Normie Rowe og i 1965 var den med på debutalbumet til The Moody Blues, *The Magnificent Moodies*.

«It Ain't Necessarily So» ble også spilt av The Honeycombs og Bronski Beat i 1984, Cher i 1994 og Jamie Cullum i 2002. Aretha Franklin og Bobby Darin spilte den inn på albumet *That's* All i 1959. Aretha Franklin spilte også inn sangen for sitt album *Aretha* (med the Ray Bryant Combo). En versjon av sangen er spilt inn av Sting og Brian Wilson spilte sangen i 2010 for albumet *Brian Wilson Reimagines Gershwin*.

## Referanser

Autoritetsdata
# Blue Hawaii (sang)

**«Blue Hawaii»** er en amerikansk populærmusikksang, skrevet av Leo Robin og Ralph Rainger til Paramount Pictures-filmen *Waikiki Wedding* fra 1937, hvor den ble fremført av hovedrolleinnehaverne Bing Crosby og Shirley Ross.

Crosby, backet av Lani McIntire and His Hawaiians, hadde den første innspilte versjonen i 1937. Den nådde en femteplass på den amerikanske listen.

Sangen har deretter blitt spilt inn på plate i tallrike coverversjoner. Den mest suksessfulle var som tittelsporet til Elvis Presley-filmen fra 1961, hvis soundtrack lå øverst på Billboard Hot 200-albumlisten i tyve sammenhengende uker.

Presley spilte den inn i Radio Recorders, Hollywood, 22. mars 1961. Sangen ble utgitt på LP-platen *Blue Hawaii* (RCA Victor LSP 2426 (stereo), RCA Victor LPM 2426 (mono)) i oktober 1961. Paramount-produsent var Joseph Lilley.

## Andre innspillinger

* Frank Sinatra (På albumet *Come Fly With Me* (1958))
* David Byrne (På albumet *Big Love: Hymnal* (2008))

## Norsk versjon

Klara Andersen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Blå Hawaii».

## Innspillinger

| År | Sangtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Plateselskap og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1937 | «Blå Hawaii» | Øivind Berghs orkester med sang av Jon Otnes og Oslo-kvartetten | Klara Andersen | 78-plate | Columbia GN 455 |
|  | «Blå Hawaii» | Jollys Hawaii-orkester med refrengsang Jøraandstad-trioen | Klara Andersen | 78-plate | Odeon A 180 910 D-3407 |

## Referanser

Autoritetsdata
# Woody Herman

| Woody Herman |
| --- |
|  |
| Født | 16. mai 1913 Milwaukee |
| Død | 29. okt. 1987   (74 år) Los Angeles |
| Beskjeftigelse | Dirigent, Bandleder, klarinettist, saksofonist, komponist, jazzmusiker, sanger, plateartist, musiker  |
| Nasjonalitet | USA |
| Gravlagt | Hollywood Forever Cemetery |
| Medlem av | * Woody Herman and His Orchestra
* Woody Herman Big Band
 |
| Utmerkelser | Grammy Lifetime Achievement Award (1987) Stjerne på Hollywood Walk of Fame |
| Musikalsk karriere |
| Sjanger | Jazz |
| Instrument | Saksofon, klarinett, vokal |
| Plateselskap | Capitol Records, Concord Records, Decca Records |
| Nettsted |  |
| IMDb | IMDb
 |
|

---

Woody Herman på Commons |

**Woodrow Charles «Woody» Herman** (født 16. mai 1913 i Milwaukee, død 29. oktober 1987 i West Hollywood) var en amerikansk jazzklarinettist, kjent for sine jazzorkestre «Hermans Herds» og over hundre plateutgivelser.

Han var sønn av de tyske Otto Herman og Myrtle Herman (1881–1956) som emigrerte på 1890-tallet, og var som niåring kjent som «Boy Wonder of the Clarinet».

Hans første jazzorkester (storband) ble kalt «First Herd» (1936–1946) og gjorde stor suksess, slik at den russiske komponisten Igor Stravinskij (1882–1971) komponerte *Ebony Concerto* til Herman, som fremførte verket ved sin debut i Carnegie Hall den 25. mars, 1946.

Deretter var det «Second Herd» (1947–1950), som grunnet Jimmy Guiffres komposisjon «Four Brothers», også ble kjent som «Four Brothers Band» etter de fire saksofonister Zoot Sims (1925–1985), Serge Chaloff (1923–1957), Herbie Steward (1926–2003) og Stan Getz (1927–1991) som ikke var brødre. Herman var også i mindre besetninger, som «The Woodchoppers».

Det neste store orkester var «Third Herd» (1950–1956), og det kan ha vært dette som underholdt i Eldorado kino i Oslo med to konserter den 3. april 1954, da Herman innledet sin Europa-turné. Hans siste var «The New Thundering Herd» (1959–1987). Med dette bandet var han i Norge i 1971. På sin bussturné gjennom Europa i 1977 gjestet han femten steder i Sverige, før han i november var ved Oslo Konserthus (innviet 1977), Ibsenhuset i Skien (innviet 1973) og Hjertnes kino og kulturhus ved Sandefjord (innviet 1975).
Han var også på SS «Norway» på 1980-tallet.[*trenger referanse*]

I 1999 opptrådte Woody Herman Orchestra/Big Band under ledelse av Frank Tiberi på Moldejazz. I 2001 gjentok de besøket i Molde, denne gang med Frank Sinatra jr., og noen uker efter på Cosmopolite i anledning Oslo Jazzfestival. I 2002 hadde Asker Storband en «Woody Herman-aften» på Det Åpne Teater under ledelse av Bård Melhus.[*trenger referanse*]

Den amerikanske filmmannen og klarinettisten Allan Stewart Konigsberg (født 1935) tok kunstnernavnet Woody Allen på 1960-tallet til ære for Woody Herman.

## Referanser

## Noter

## Eksterne lenker

* Offisielt nettsted

* (en) Woody Herman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* (en) Woody Herman på Internet Movie Database

* (en) Woody Herman hos The Movie Database
* (en) Woody Herman på Discogs

* (en) Woody Herman på MusicBrainz

* (en) Woody Herman på Songkick

* (en) Woody Herman på AllMusic
# Sam’s Song

**«Sam's Song»** er en amerikansk sang med melodi av Lew Quadling og tekst av John Elliot.

Gary Crosby & Friend {Bing Crosby}, (Matty Matlock's All Stars), har spilt inn sangen. Den ble utgitt på platen Decca 27112.

Joe «Fingers» Carr har også spilt inn sangen. Den ble utgitt på platen Capitol Records 962.

## Norsk versjon

Tola har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Sams song». Sølvi Wang og Bent Masen, sang, med Egil Monn-Iversens orkester har spilt inn sangen. Den ble utgitt på 78-platen HMV A.L. 3147 i 1951.

## Listeplasseringer

Crosbys versjon lå på Billboard Best Sellers In Stores-listen i 19 uker med nummer tre som høyeste plassering.

Carrs versjon lå på listen i 13 uker med nummer syv som høyeste plassering.

## Referanser

Autoritetsdata
# William Holden

| William Holden |
| --- |
|  |
| Født | William Franklin Beedle 17. apr. 1918 O'Fallon |
| Død | 12. nov. 1981   (63 år) Santa Monica (USA) |
| Beskjeftigelse | Skuespiller, fjernsynsskuespiller, filmskuespiller, militært personell, offiser  |
| Utdannet ved | Pasadena City College South Pasadena High School |
| Ektefelle | Brenda Marshall (1941–1971; bryllupssted: Las Vegas) |
| Partner(e) | Stefanie Powers |
| Parti | Det republikanske parti |
| Nasjonalitet | USA |
| Utmerkelser | Oscar for beste mannlige hovedrolle (1954; for verk: Stalag 17, tema for: 26th Academy Awards) Stjerne på Hollywood Walk of Fame Primetime Emmy Award for Outstanding Supporting Actor in a Miniseries or a Movie (1974; for verk: The Blue Knight) |
| Aktive år | 1939–1981 |
| IMDb | IMDb
 |
|

---

William Holden på Commons |

**William Holden** (født **William Franklin Beedle jr.** 17. april 1918 i O'Fallon i Illinois, død 12. november 1981 i Santa Monica i California) var en amerikansk skuespiller.

Holden vant Oscar for beste mannlige hovedrolle for rollen som sersjant J.J. Sefton i krigsfilmen *Dronningen slår begge veier* (1953). Han vant en Primetime Emmy Award for rolleskildringen i TV-filmen *Politirapport* (1973). Holden spilte også i filmer som *Sunset Boulevard* (1950), *Sabrina* (1954), *Picnic* (1955), *Broen over Kwai* (1957), *Den ville gjengen* (1969) og *Network* (1976).

Holden har en stjerne på Hollywood Walk of Fame. I 1999 ble han kåret til tidenes 25. største mannlige filmlegende av Det amerikanske filminstituttet.

## Filmografi (utvalg)

* 1939 – *Golden boy*
* 1941 – *Jeg vil ha vinger*
* 1950 – *Sunset Boulevard*
* 1954 – *Sabrina*
* 1954 – *Broene ved Toko-Ri*
* 1954 – *Bak kulissene*
* 1955 – *Picnic*
* 1955 – *Skinnende dager*
* 1957 – *Broen over Kwai*
* 1964 – *Når Paris bobler*
* 1967 – *Casino Royale*
* 1969 – *Den ville gjengen*
* 1974 – *Jaktoffer*
* 1974 – *Inferno i flammer*
* 1976 – *Network*
* 1981 – *S.O.B.*

## Referanser

## Eksterne lenker

* (en) William Holden på Internet Movie Database

* (sv) William Holden i Svensk Filmdatabas

* (da) William Holden på Filmdatabasen

* (da) William Holden på Scope

* (fr) William Holden på Allociné

* (en) William Holden på AllMovie

* (en) William Holden hos Rotten Tomatoes

* (en) William Holden hos The Movie Database
* William Holden Wildlife Foundation
# Teatersminke

**Teatersminke** er sminke som brukes av skuespillere og statister på teater, i filmproduksjon eller lignende.

Skuespillere på en scene kan behøve ekstra kraftig sminke for at den skal være synlig for tilskuere som sitter langt unna. Sminken kan også utformes for å endre ansiktstrekk eller fremtoning, f.eks. klovnesminke eller blackface.

I film- og TV-produksjon kan bar ansiktshud se unaturlig ut under kraftig kunstig filmlys. Sminken kan dermed ha som oppgave å få huden til å se mer naturlig ut på kinolerretet eller TV-skjermen.

## Se også

* Maske
* Spesialeffekt

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# New Orleans Mardi Gras

Karnevalsdeltakere i New Orleans
**New Orleans Mardi Gras**-karnevalet er det Mardi Gras-karnevalet som avholdes i New Orleans, Louisiana, USA og er et av de mest berømte karnevalet i verden.

*Mardi Gras* (uttales "Mardi gra") kommer fra fransk og betyr Fetetirsdag. Feiringen har sine røtter innen den katolske feiringen av fasten. Andre kjente Mardi Gras-karnevaler er de i Venezia og i Rio de Janeiro.

Uken før fetetirsdagen kulminerer feiringen med parader rundt om i Louisiana, hvor de mest kjente er i New Orleans. Paradene arrangeres av spesielle karnevals-klubber som kalles «Krewes».

## Eksterne lenker

* (en) New Orleans Mardi Gras – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# A Mighty Heart (film)

| *A Mighty Heart.* |
| --- |
| Generell informasjon |
| Utgivelsesår |  22. juni 2007 |
| Prod.land |  USA |
| Lengde | 108 min. |
| Språk | engelsk |
| Bak kamera |
| Regi | Michael Winterbottom |
| Produsent | Andrew Eaton Dede Gardner |
| Manusforfatter | John Orloff |
| Basert på | A Mighty Heart av Mariane Pearl. |
| Foran kamera |
| Medvirkende | Dan Futterman Angelina Jolie Will Patton |
| Annen informasjon |
| Budsjett | $16 million |
| Prod.selskap | Paramount Vantage |
| Eksterne lenker |
| IMDb
 |

A Mighty Heart er en amerikansk biografisk dramafilm fra 2007, regissert av Michael Winterbottom. Filmen ble utgitt i Nord-Amerika den 22. juni 2007, og er en detaljert redegjørelse av hvordan den amerikanske journalisten Daniel Pearl ble kidnappet og halshugget av pakistanske terrorister i 2002. Filmen tar også for seg innsatsen til det amerikanske Justisdepartementet og Diplomatic Security Service (DSS) i det amerikanske Utenriksdepartementet for å spore opp terroristene, og bringe dem for retten. Filmen er en tilpasning av enken etter den avdøde journalisten, Mariane Pearl, sine memoarer, A Mighty Heart, som ble publisert i 2003. I filmen fikk Dan Futterman rollen som Daniel Pearl, og Angelina Jolie har rollen som Mariane Pearl.

## Rolleliste

* Dan Futterman som journalist Daniel Pearl
* Angelina Jolie som Mariane Pearl
* Will Patton som Randall Bennett, fra Diplomatic Security Service.

## Referanser

## Eksterne lenker

* (en) *A Mighty Heart* på Internet Movie Database

* (no) *A Mighty Heart* hos Filmweb

* (no) *A Mighty Heart* hos Filmfront (arkivert versjon)

* (sv) *A Mighty Heart* i Svensk Filmdatabas

* (da) *A Mighty Heart* i Danmark Nationale Filminstitut

* (fr) *A Mighty Heart* på Allociné

* (nl) *A Mighty Heart* på MovieMeter

* (en) *A Mighty Heart* på The Movie Database – film

* (en) *A Mighty Heart* på Rotten Tomatoes

* (en) *A Mighty Heart* på Metacritic
# Pasje

Lord Patten, kledd i kappe som kansler av Universitetet i Oxford, assistert av en pasje.
**Pasje** (av fransk *page*, opprinnelig fra gresk *paidion*, «gutt, tjener») er en betegnelse i middelalderen på en gutt eller ung mann, som oftest av en adelig familie, som tjenestegjorde hos en fyrste.

Betegnelsen *pasjehår* kommer av deres karakteristiske hårfrisyre: halvlangt, rett avklippet hår, gjerne med pannelugg.

## Kortspill

I kortspill kalles av og til kortet knekt for *pasje*.

## Referanser
# The Japan Times

| The Japan Times  |
| --- |
|  |
|  |
| Land | Japan |
| Type | Dagsavis |
| Format | Fullformat fra mandag til lørdag; Tabloid på søndager |
| Frekvens | 1 dag |
| Grunnlagt | 22. mars 1897 |
| Utgiver | Toshiaki Ogasawara |
| Ansvarlig redaktør(er) | Takashi Kitazume |
| Språk | Engelsk |
| Politisk posisjon | partipolitisk uavhengig |
| Opplag | 45 000 |
| ISSN | 0447-5763 |
| OCLC | 21225620 |
| Nettsted | club.japantimes.co. (en) www.japantimes.co. (en) |
|

---

The Japan Times på Commons |

The Japan Times er en engelsksproglig dagsavis i Japan med redaksjon i bydelen Minato i Tokyo. I 2013 lå det daglige opplaget på 45 000 avisen hadde dermed et lite forsprang på sine hovedkonkurrenter, *International Herald Tribune/Asahi* og *Daily Yomiuri*.[*trenger referanse*]

Avisens motto er «*All the news without fear or favor*». Blant avisens lesere var det i 1998 om lag 50 % japanere og 50 % utlendinger. Per oktober 2016 koster avisen 210 yen fra mandag til lørdag, og 260 yen på søndager.

Den første utgaven, med seks sider, utkom den 22. mars 1897. I 1918 ingikk avisen med *The Japan Mail*, som også var engelsksproglig, og ble derefter utgitt under tittelen *The Japan Times and Mail*. Fra 1940, efter fusjonering med *Japan Advertiser* fra Tokyo og *Japan Chronicle* fra Kōbe, utkom avisen med tittelen *The Japan Times & Advertiser*. I januar 1943 skjedde det enda en navneendring i *Nippon Times*; i juli 1956 tok avisen tilbake sitt gamle navn. I 1989 ble det nåværende hovedkvarteret i Shibaura ferdigstilt.

*The Japan Times* ble utgitt av aksjeselskapet med samme navn (株式会社ジャパンタイムズ, *kabushiki-gaisha japan taimuzu*), som siden 1996 har tilhørt plastikkprodusenten K.K. Nifco. Yukiko Ogasawara er president og ledende direktør (*torishimariyaku-shachō*), mens Toshiaki Ogasawara er styreleder og redaktør. Ved siden av dagsavisen publiserer selskapet også de ukentlige publikasjonene *The Japan Times Weekly* og den tosproglige *Shūkan ST*, så vel som engelske og japanske bøker. Selskapet har omtrent 160 ansatte.

Etter 2013 het avisen *The Japan Times/The International New York Times*, og siden oktober 2016 heter avisen fra mandag til lørdag *The Japan Times/The New York Times*, og på søndager *The Japan Times on Sunday*.

## Referanser

## Eksterne lenker

* Generelle opplysninger (engelsk)
* Offisielt nettsted og nettutgave (engelsk, delvis japansk)
# Gale Sondergaard

| Gale Sondergaard |
| --- |
|  |
| Født | Edith Holm Sondergaard 15. feb. 1899 Litchfield |
| Død | 14. aug. 1985   (86 år) Woodland Hills |
| Beskjeftigelse | Skuespiller |
| Ektefelle | Herbert Biberman (1930–1971) |
| Søsken | Hester Sondergaard |
| Nasjonalitet | USA |
| Utmerkelser | Oscar for beste kvinnelige birolle (1937; for verk: Anthony Adverse, tema for: 9th Academy Awards) |
| Aktive år | 1936– |
| IMDb | IMDb
 |
|

---

Gale Sondergaard på Commons |

**Gale Sondergaard** (født **Edith Holm Sondergaard** 15. februar 1899 i Litchfield i Minnesota, død 14. august 1985 i Woodland Hills i California) var en amerikansk skuespiller med danske foreldre.

Sondergaard medvirket i over åtti filmer i sin lange filmkarriere. For sin rolle som Faith Paleologue i filmen *Anthony Adverse*, hennes første film, vant hun i 1936 en Oscar for beste kvinnelige birolle. Hun var den første vinneren av prisen.

## Referanser

## Eksterne lenker

* (en) Gale Sondergaard på Internet Movie Database

* (sv) Gale Sondergaard i Svensk Filmdatabas

* (da) Gale Sondergaard på Filmdatabasen

* (fr) Gale Sondergaard på Allociné

* (en) Gale Sondergaard på AllMovie

* (en) Gale Sondergaard hos Rotten Tomatoes

* (en) Gale Sondergaard hos The Movie Database

* (en) Gale Sondergaard hos Internet Broadway Database

* (en) Gale Sondergaard hos Internet Off-Broadway Database
* (en) Gale Sondergaard på Internet Off-Broadway Database

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Brenda Fricker

| Brenda Fricker |
| --- |
|  |
| Født | 17. feb. 1945 (81 år)  Dublin |
| Beskjeftigelse | Skuespiller |
| Nasjonalitet | Irland |
| Utmerkelser | Oscar for beste kvinnelige birolle (1990; for verk: Min venstre fot, tema for: 62nd Academy Awards) |
| Aktive år | 1964- |
| IMDb | IMDb
 |
|

---

Brenda Fricker på Commons |

**Brenda Fricker** (født 17. februar 1945 i Dublin, Irland) er en irsk skuespiller.

For sin rolle som Bridget Brown, mor til *Christy Brown* i filmen *Min venstre fot* *(My Left Foot)*, vant hun en Oscar i 1989 for beste kvinnelige birolle.

## Referanser

## Eksterne lenker

* (en) Brenda Fricker på Internet Movie Database

* (sv) Brenda Fricker i Svensk Filmdatabas

* (da) Brenda Fricker på Filmdatabasen

* (da) Brenda Fricker på Scope

* (fr) Brenda Fricker på Allociné

* (en) Brenda Fricker på AllMovie

* (en) Brenda Fricker hos Turner Classic Movies (arkivert)

* (en) Brenda Fricker hos The Movie Database

Denne artikkelen er en **spire**. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
# Elise M. Boulding

| Elise M. Boulding |
| --- |
|  |
| Født | 6. juli 1920 Oslo |
| Død | 24. juni 2010   (89 år) Needham |
| Beskjeftigelse | Skribent, sosiolog, kvinnesaksforkjemper, pasifist, universitetslærer  |
| Utdannet ved | University of Michigan College of Literature, Science, and the Arts |
| Ektefelle | Kenneth E. Boulding |
| Barn | William Frederic Boulding |
| Nasjonalitet | Norge |
| Medlem av | * Internasjonal kvinneliga for fred og frihet
* Vennenes samfunn
 |
| Utmerkelser | Jessie Bernard Award (1981) Colorado Women's Hall of Fame (1996) |
|

---

Elise M. Boulding på Commons |

**Elise M. Boulding** (født 6. juli 1920, død 24. juni 2010) var en amerikansk sosiolog og forfatter. Hun anses som en betydelig bidragsyter til at freds- og konfliktforskning ble etablert som akademisk disiplin.

## Referanser
# Susan Helms

| Susan Helms |
| --- |
|  |
| Født | 26. feb. 1958 (68 år) Charlotte |
| Beskjeftigelse | Flyoffiser, romfarer, ingeniør, flyger  |
| Utdannet ved | U.S. Air Force Test Pilot School United States Air Force Academy Stanford University Parkrose High School |
| Nasjonalitet | USA |
| Utmerkelser | vis
15 oppføringer
Legionær av Legion of Merit Women in Aviation International Astronaut Hall of Fame NASA Distinguished Service Medal (2001) International Space Hall of Fame (2004) Colorado Women's Hall of Fame (2018) Defense Superior Service Medal Legion of Merit Defense Meritorious Service Medal Meritorious Service Medal NASA Outstanding Leadership Medal National Defense Service Medal Global War on Terrorism Service Medal Armed Forces Service Medal Medaljen for fortjeneste i utforsking av verdensrommet

 |
|

---

Susan Helms på Commons |

**Susan Jane Helms** (født 26. februar 1958 i Charlotte, Nord-Carolina) er en amerikansk general (i det amerikanske luftforsvaret) og en tidligere astronaut for NASA. Hun har vært med på flere romfergeturer, og var permanent «bosatt» over 5 måneder på Den internasjonale romstasjonen (ISS) under ISS Ekspedisjon 2. I denne perioden gjennomførte hun og kollega Jim Voss den lengste romvandringen gjort til da.

## Romferder

| Logo | Romferd | Kommentar |
| --- | --- | --- |
|  | STS-54 | Utsettelse av satellitt, samt romvandringer i lasterommet på Endeavour |
|  | STS-64 | Vitenskapsferd, samt EVA uten feste til romfergen |
|  | STS-78 | Forberedelser for ISS |
|  | STS-101 | Forsyninger til ISS, samt romvandringer |
|  | STS-102 | Opp med ISS Ekspedisjon 2 |
|  | ISS Ekspedisjon 2 | Over 163 dager ombord på ISS |
|  | STS-105 | Landing for ISS Ekspedisjon 2 |

### EVA

* ISS Ekspedisjon 2 – 1 romvandring
	+ 11. mars 2001: 8 t 56 m – **Lengste romvandring til da**. Forberede tilkoblingsport for Leonardo (MPLM).

## Bilder

* Mannskapet på STS-54
* Mannskapet på STS-64
* Mannskapet på STS-78
* Mannskapet på STS-101
* Alle som var om bord på STS-102
* Mannskapet på ISS Ekspedisjon 2
* Helms i arbeid ombord på ISS
* Alle som var om bord på STS-105

## Referanser

## Eksterne lenker

* Official NASA biography of Susan Helms
* Spacefacts biography of Susan J. Helms
* DoD News General Officer Assignments