Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Laodzi

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|

| Laodzi 老子 |
| --- |
|  |
| Laodzi skulptūra Ķīnā |
| Personīgā informācija |
| Dzimis | ap 600 g.p.m.ē. Lujī, Li apriņķis, Ču valsts |
| Dzīves vieta | Lojana |

 |
|

| Vispārīgā informācija |
| --- |
| Ietekmējis | Karlu Gustavu Jungu, Ļevu Tolstoju, Borisu Grebenščikovu u.c. |
| Nozīmīgi darbi | Daodedzjin |
| Valoda | senķīniešu valoda |

 |

**Laodzi** (ķīniešu: 老子, piņjiņs: *Lǎozǐ*) bija Senās Ķīnas viedais, "Daodedzjin" autors.

## Biogrāfija

Viena no leģendām vēsta, ka Laodzi dzimis 604. gadā pirms mūsu ēras Ču valstī, Li apriņķa Lujī ciemā un esot dzīvojis 160 vai 200 gadu.[*nepieciešama atsauce*] Viņa īstais vārds esot **Li Er Dans** vai **Lao Taņs**,[*nepieciešama atsauce*] bet vārds Laodzi ir goda nosaukums, kas nozīmē ‘vecais skolotājs’. Viņš bija galma arhivārs Džou dinastijas laikā. Lojanā viņu esot apmeklējis Konfūcijs. Konfūcijs pēc tam teicis saviem mācekļiem: "Man ir zināms, ka putns var lidot, zivs var peldēt un zvērs var skriet. To, kas skrien, var gūstīt slazdā, to, kas peld, var noķert tīklā, to, kas lido, var panākt ar bultu. Bet tas, kas kā pūķis paceļas debesīs ar vēju un ar mākoņiem, ir viņpus man zināmā. Šodien esmu skatījis Laodzi, kurš droši vien ir līdzīgs pūķim."

Kā mīts vēsta, vecumdienās Laodzi devies rietumu virzienā, atstādams Ču valsti. Pie Ķīnas robežas viņu apturējis sardzes karavīrs vai robežsargu posteņa priekšnieks Kuan liņ Jin Hi, lūgdams, lai viņš atstāj kādu rakstisku piemiņu. Tad Laodzi uzrakstīja, vai nodiktēja šo darbu, kas sastāv no apmēram 5000 hieroglifiem. Pēc darba beigšanas, viņš turpinājis ceļu rietumu virzienā un vairāk par viņu nekas neesot dzirdēts. Te jāņem vērā, ka ‘aizceļot uz rietumiem’ ķīniešu kultūrā pastāv arī kā alegorija ar nozīmi ‘aiziet mūžībā’.

Citi nostāsti vēsta, ka Laodzi iecerējis doties pie Ķīnas kaimiņu — klejotāju lopkopju ciltīm, kas mita uz rietumiem no ķīniešu zemēm, lai izglītotu mežonīgās un nekulturālās tautas.
Pārsvarā vairākums seko tradicionālajam uzskatam, ka Laodzi ir Konfūcija laikabiedrs, vecāks par viņu, un "Daodedzjin" ir viņa mācības izpausme.

## Skatīt arī

* Daodedzjin
* Daoisms

## Literatūra

* Laodzi. Sacerējums par Dao un De (Daodedzin). — Rīga: Zvaigzne ABC, 102.—110. lpp.
* M. Kūle, R. Kūlis. Filosofija. — Zvaigzne ABC,1998. 656. lpp.
* "Daodedzin" Viļņa Zariņa tulkojums latviešu valodā no vācu valodas, izmantojot tulkojumus arī no angļu, franču un krievu valodām
# Ba (valsts)[labot | labot pirmkodu]

Karojošo valstu periods (Ba valsts kreisajā pusē)
**Ba** (ķīniešu: 巴国, *Bā Guó*) bija sena valsts mūsdienu Ķīnas dienvidrietumos, kas pastāvēja aptuveni no 11. gs. p.m.ē. līdz 316. gadam p.m.ē. Tā atradās mūsdienu Čuncjinas pašvaldības teritorijā un Sičuaņas provinces austrumu daļā. Ba bija nozīmīga politiskajā un kultūras attīstībā Džou dinastijas laikā.

316. gadā p.m.ē. Cjiņas karaspēks iekaroja Šu un Ba valstis, pilnībā anektējot to teritorijas.

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Ba.
# Sacelšanās[labot | labot pirmkodu]

2009. gada nemieru sekas Vecrīgā
**Sacelšanās**, **nemieri** vai **dumpis** ir kolektīva, organizēta vai spontāna rīcība, kas izpaužas kā atklāta pretestība pastāvošai politiskajai varai, valdībai vai institucionālajai kārtībai ar mērķi to izaicināt, vājināt vai gāzt. Tā parasti rodas situācijās, kad noteiktas sabiedrības grupas uzskata, ka to intereses, tiesības vai identitāte tiek būtiski ierobežota vai ignorēta, un kad konfliktu nav iespējams atrisināt ar pastāvošajiem politiskajiem mehānismiem. Politoloģijā sacelšanos raksturo trīs pamatiezīmes, tas ir, kolektīvs raksturs (iesaistās organizēta grupa, nevis atsevišķs indivīds), mērķēta pretestība varai (vērsta pret valdību, tās institūcijām vai konstitucionālo kārtību) un bieži arī vardarbības elements. Sacelšanās var ietvert bruņotu pretošanos, administratīvo vai militāro objektu ieņemšanu, paralēlu varas struktūru veidošanu vai kontroli pār noteiktu teritoriju. Tomēr tās mērogs un organizētības pakāpe var būt ļoti atšķirīga — no lokāliem nemieriem līdz plašākiem bruņotiem konfliktiem.

Sacelšanās jānošķir no radniecīgiem jēdzieniem. Protests parasti ir publiska un nereti nevardarbīga neapmierinātības paušana, kas ne vienmēr tiecas pārņemt varu. Revolūcija apzīmē plašāku un dziļāku politiskās, sociālās vai ekonomiskās sistēmas pārveidi, bieži ar ilgstošu strukturālu ietekmi. Savukārt apvērsums parasti ir salīdzinoši ātra varas sagrābšana “no augšas”, ko īsteno ierobežota elite, piemēram, militāras vai drošības struktūras, un tas ne obligāti nozīmē būtiskas pārmaiņas sabiedrības iekārtā. Tādējādi sacelšanās var būt starpposms starp protestu un revolūciju vai arī patstāvīga politiska konflikta forma.

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Sacelšanās.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
# Trimda

Glezna — *Dante trimdā*
**Trimda** ir jau no senajiem laikiem pazīstams soda veids, kas paredz aizliegumu apmeklēt vai apmesties uz dzīvi noteiktā teritorijā. Atšķirībā no izsūtījuma vai nometinājuma trimdā cilvēks var pats izvēlēties savu apmešanās vietu.

Nereti ar trimdu saprot arī labprātīgu teritorijas pamešanu (emigrācija), lai izvairītos no iespējamām represijām, piemēram, latvieši, kas Otrā pasaules kara laikā pameta Latviju pirms Padomju Savienības ienākšanas Latvijas teritorijā, vai atteicās atgriezties atrodoties ārpus Latvijas teritorijas, tiek saukti par trimdiniekiem, trimdas latviešiem.

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Trimda.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
# Žeņmiņ Žibao

人民日报
*Rénmín Rìbào*|  |
| Pirmais izdevums |
1949. gada 1. oktobrī |
| Tīmekļa vietne |
www.people.com.cn |

Rénmín Rìbào (ķīniešu: 人民日报 — ‘Tautas dienas avīze’) ir Ķīnas Komunistiskās partijas oficiālais laikraksts, kas iznāk kopš Ķīnas Tautas Republikas dibināšanas 1949. gada 1. oktobrī. To publicē ķīniešu valodā, kā arī vairākās svešvalodās un Ķīnas mazākumtautību valodās. Laikraksts uzskatāms par partijas oficiālā viedokļa paudēju. Kopš 1997. gada avīzei ir arī elektroniskā versija, ko 2012. gadā sāka kotēt Šanhajas biržā.

## Atsauces
# Muižniecība

Jaungulbenes muiža
**Muižniecība** bija priviliģētu zemes īpašnieku kārta, kas kopā ar augstāko garīdzniecību bija valdošā šķira feodālismā.
Muižniecība sastāvēja no lielajiem, vidējiem un sīkajiem zemes īpašniekiem. Augstāko muižniecību pārstāvēja galvenokārt augstdzimušie jeb dižciltīgie (latīņu: *nobilitas*, vācu: *Adel*, krievu: *дворянство*). Pie vidējās un sīkās muižniecības piederēja lielo feodāļu vasaļi un valdnieku ierēdņi.

Muižniecības ekonomiskās un politiskās varas pamatā bija feodālais zemes īpašums. Lai iegūtu līdzekļus, muižniecība un augstākā garīdzniecība ar feodālisma rentes starpniecību piesavinājās ekspluatēto un feodāli atkarīgo zemnieku darba produktus. Muižniecībā pastāvēja stingri hierarhijas principi. Muižnieki nedrīkstēja nodarboties ar zemo šķiru profesijām.
# Pils[labot | labot pirmkodu]

Jelgavas pils — Kurzemes un Zemgales hercogu galvenā rezidence no 1578. līdz 1795. gadam
**Pils** ir grezna, monumentāla celtne, kas parasti bijusi monarhu vai valsts vadītāja rezidence. Pilis klasiskajā izpratnē (viduslaiku pilis) sāka celt tikai 9. gadsimtā, kaut gan jau senajos laikos tika celtas pilīm līdzīgas valdnieku rezidences. Šādas pilis parasti apjož augsta mūra siena. Augstā siena tika celta, lai aizsargātu tās iemītniekus no ienaidniekiem. Sākotnēji pilis cēla no koka, bet vēlāk tās nomainīja sarežģītākas akmens un ķieģeļu celtnes. Pilīs bija gan mājokļi, gan cietokšņi, gan armijas štābi un cietumi.

Ilgāk nekā 800 gadus pilīm un to īpašniekiem bija valdoša loma politiskā, militārā un ģeogrāfiskā nozīmē ne tikai Eiropā, bet arī tik tālās vietās. kā Indijā, Japānā, Tuvajos Austrumos un Dienvidamerikā.

Pils ir arī iestāde vai celtne, kas noteiktā teritorijā veic plašu kultūras, izglītības, sporta darbu, piemēram, sporta pils, kultūras pils.

## Atsauces
# Kušānu valsts

Kušānu valsts teritorija (ap 100.—250. m.ē.).
**Kušānu valsts** jeb **Kušānu impērija** (baktriešu: *Κυϸανο*, sanskritā: कुषाण राजवंश *Kuṣāṇ Rājavaṃśa*; ap 1.—3. gadsimtu) bija lielvalsts, kas savas varenības zenītā (105—250) aptvēra mūsdienu Tadžikistānas, Afganistānas, Pakistānas un Ziemeļindijas teritoriju. Valstij bija sakari ar Romas impēriju, Indiju, Seno Persiju (Sasanīdu impēriju) un Seno Ķīnu. Kušānu valdīšanas laikā tika atvērti iepriekš partiešu bloķētie jūras un sauszemes tirdzniecības ceļi starp Romu un Āziju. Šajā laikā sāka veidoties Zīda ceļš no Ķīnas cauri kušānu teritorijai uz ziemeļiem no Hindukuša.

## Vēsture

Kušānu vīrieša skulptūra 2. gs. Gandhara (tagad atrodas Parīzes *Musée Guimet*).
Tautu, kas nodibināja šo valsti ķīnieši sauca par „juečži” (*貴霜*), bet rietumos tie kļuva pazīstami kā kušāni. Precīza kušānu etniskā izcelsme nav zināma, iespējams, viņi runāja kādā no indoirāņu valodām.
Kušāni no ziemeļiem iebruka Grieķu Baktrijas valstī mūsdienu Afganistānas ziemeļos (Baktrijā un Sogdiānā), bet nākamajā gadsimtā Kučulas Kadfisa vadībā ieņēma Gandharu un nodibināja Kušānu valsti. Par valsts galvaspilsētām kalpoja Kapisa (pie mūsdienu Kabulas) un Pušklavati (pie mūsdienu Pešāvaras). Paši kušāni savas valodas pierakstam pieņēma grieķu alfabētu un sāka kalt grieķu parauga monētas. Vairums kušānu bija zoroastrieši, tomēr laika gaitā pamazām pieņēma budismu.

## Sabrukums

Sākot no 3. gadsimta Kušānu valsts sadalījās sīkākās daļās. Kušānu valsts beigas tiek uzskatītas par hellēnisma ietekmes beigām Indijā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Kušānu valsts.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
# Karaliste

**Karaliste** jeb **karaļvalsts** (latīņu: *Regnum*) ir monarhijas paveids, kurā valda karalis vai karaliene.

Jēdziena izcelsme saistāma ar Kārļa Lielā vārda latinizēto versiju *Carolus*, no kā atvasināts vārds "karaliste" ("Kārļa valsts"). Līdz 19. gadsimtam karalistes apzīmēšanai latviešu valodā lietoja vārdu **ķēniņvalsts**. Mūsdienās karaļa tituls ir saglabājies tikai nedaudzās monarhijās.

## Vēsture

Franku Karolingu dinastijai izmirstot, par austrumfranku karali 911. gadā ievēlēja Konrādu, 962. gadā karali Oto I Romā kronēja par Romas impērijas ķeizaru. Viduslaikos Romas pāvests un ķeizars piešķīra karaļa titulu atsevišķiem hercogiem, piemēram, Bohēmijas karalim (1204) vai Polijas karalim (1320).
Starp Vīnes kongresu un Pirmo pasaules karu Eiropā nodibinājās Nīderlandes Karaliste (1815), Beļģijas Karaliste (1831), Grieķijas Karaliste (1832), Itālijas Karaliste (1861), Rumānijas Karaliste (1881), Serbijas Karaliste (1882), Norvēģijas Karaliste (1905) un Bulgārijas Karaliste (1908).

## Mūsdienu karalistes

### Eiropā

* Apvienotā Karaliste
* Beļģija
* Dānija
* Nīderlande
* Norvēģija
* Spānija
* Zviedrija

### Āzijā

* Bahreina
* Butāna
* Jordānija
* Kambodža
* Saūda Arābija
* Taizeme

### Āfrikā

* Lesoto
* Maroka
* Svatini

### Okeānijā

* Tonga

## Skatīt arī

* Ķeizariste
* Hercogiste
* Grāfiste

## Atsauces
# Sjanjana

| Sjanjana  |
| --- |
| prefektūras līmeņa pilsēta |
| 襄阳 |
|  |
|  |
| SjanjanaRādīt kartē "Ķīna"SjanjanaRādīt kartē "Hubei" |
|
Koordinātas: ﻿ / ﻿ |
| Valsts |  Ķīna |
| Province |
Hubei |
| Centrs |
Sjančena |
| Rajons; pilsēta; apriņķi |

3; 3; 3
* Sjančena
* Faņčena
* Sjandžou
* ---------
* Dzaojana
* Ičena
* Laohekou
* ---------
* Naņdžana
* Gučena
* Baokana
 |
| Platība |
|  • prefektūras līmeņa pilsēta |
19 724,41 km2 |
|  • urbānā teritorija |
374,3 km2 |
| Augstums |
71 m |
| Iedzīvotāji
(2019) |
|  • prefektūras līmeņa pilsēta |
5 680 000 |
|  • blīvums |
278,9/km² |
|  • urbānā teritorija |
1 433 057 |
|  • urbānais blīvums |
3 828,6/km² |
| Laika josla |
Ķīnas laiks (UTC-8) |
| Mājaslapa | xiangyang.gov.cn |
|  **Sjanjana Vikikrātuvē** |

**Sjanjana** (ķīniešu: 襄阳, piņjiņs: *Xiāngyáng*) ir prefektūras līmeņa municipalitāte Ķīnas vidienē, Hubei provincē. Izvietojusies provinces ziemeļos Jandzi pietekas Haņdzjanas krastos. Dienvidrietumu daļa kalnaina (Udaņšaņs un Dzjinšaņs), austrumu daļa — līdzenums. Robežojas ziemeļos ar Henaņas provinci, austrumos — ar Suidžou, dienvidos — ar Dzjinmeņu un Ičanu, rietumos — ar Šijaņu un Šeņnunzju.

## Vēsture

Līdz 1950. gadam bija divas atsevišķas pilsētas ar bagātīgu vēsturi — **Faņčena** (樊城, *Fánchéng*) kreisajā un Sjanjana labajā Haņdzjanas krastā, kas tika apvienotas vienā **Sjanfaņas** (襄樊, *Xiāngfán*) pilsētā. 2010. gadā pilsētu pārdēvēja tagadējā vārdā, atgriežot vēsturisko Sjanjanas nosaukumu.

Sjanjanas apriņķis mūsdienu Sjančenas vietā izveidots 201 gadā p.m.ē. Rietumu Haņu dinastijas laikā. Austrumu Haņu dinastijas beigu gados Sjanjana bija senās Dzjindžou provinces centrs. 1796. gadā Sjanjana bija viens no galvenajiem Baltā Lotosa sacelšanās centriem pret Cjinu dinastiju.

## Ekonomika

Galvenās rūpniecības nozares ir tekstilrūpniecība, mašīnbūve, ķīmiskā rūpniecība, elektronika. Attīstīta lauksaimniecība — audzē graudaugus, kokvilnu, tabaku, tēju, augļus. Ievērojami hidroenerģētiskie resursi un derīgo izrakteņu krājumi — rutils, ilmenīts, bārīts, akmeņogles, dzelzs rūda u.c. Pilsētā atrodas *Dongfeng Motors* rūpnīcas, kas ražo Nissan un Infinity modeļus iekšējam tirgum.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Sjanjana.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
# Dzelteno apsēju sacelšanās

**Dzelteno apsēju sacelšanās** bija zemnieku sacelšanās, kas notika Ķīnā 184. gadā Haņu dinastijas un imperatora Lindi valdīšanas laikā.

Sacelšanās, kas ieguva nosaukumu no to dalībnieku galvas apsējiem, bija ļoti svarīgs vēsturisks pagrieziens daoisma reliģijas attīstībā. Sacelšanos vadīja Džans Dzju un viņa jaunākie brāļi Džans Bao un Džans Ļan.
# Trīs skaidrības

**Trīs skaidrības** (ķīniešu: 三清) ir trīsvienība daoisma svētajā kanonā. To veido trīs galvenie dievi daoisma panteonā, kas tiek uzskatīti par dao vistīrāko izpausmi.

Trīs skaidrības ir:

* Judī — ieiešana īstenībā,
* Pangu — ieiešana dziļajā mistikā,
* Laodzi — ieiešana svētajā.
# Alkoholiskie dzērieni[labot | labot pirmkodu]

Dažādi alkoholiskie dzērieni — lāgers, viena iesala viskijs, absints, konjaks un baltvīns
**Alkoholiskie dzērieni** ir dzērieni ar vismaz 1,5 tilpumprocentiem (tilp.%) etilspirta, kas parasti iegūts kartupeļu, graudu, augļu, ogu un/vai medus ogļhidrātu spirta rūgšanā.

Alkohola vēsture ir ļoti sena. Cilvēki alkoholiskos dzērienus varētu būt sākuši lietot un gatavot jau kopš pašiem pirmsākumiem, kad parādījušies augļi un ogas, un rauga iedarbībā tie sākuši rūgt. Baltiem no alkoholiskajiem dzērieniem bijis izplatīts medus, miestiņš, dzersis un vēlāk arī alus.

## Iedalījums

Alkoholiskos dzērienus pēc stipruma jeb etilspirta satura iedala:

* mazalkoholiskajos dzērienos (1,8—7 etilspirta tilp.%), pie kuriem lielākoties pieder dažādi ali un sidri;
* vidēji stiprajos dzērienos (8—18 tilp.%), pie kuriem iedalāmi augļu un ogu vīni;
* stiprajos dzērienos (>18 tilp.%), pie kuriem pieskaita punšus, aperitīvus, uzlijas, liķierus, degvīnu, balzamu, džinu, konjaku, rumu, viskiju u.c.

Vāji alkoholiskos dzērienus iegūst parastajā spirta rūgšanā, bet stipri alkoholiskos dzērienus — pārtvaicējot spirta rūgšanas produktus.

Dažādu vidēji stipro un stipro alkoholisko dzērienu etilspirta un cukura procentuālais saturs:| Alkoholiskais dzēriens | Etilspirts, tilp.% | Cukurs, % |
| --- | --- | --- |
| Rektificēts etilspirts | 95,5—96,8 | 0 |
| Konjaki | 40—57 | 0,7—1,5 |
| Degvīns | 40—56 | 0,1 |
| Vīnogu vīni | 9—20 | 0—32 |
| Augļu un pārējo ogu vīni | 9—20 | 0—20 |
| Rūgtās uzlijas | 35—45 | 8—30 |
| Saldās uzlijas | 20—24 | 30—40 |
| Izvilkumi | 18—20 | 32—55 |
| Stiprie liķieri | 40—45 | 32—47 |
| Deserta liķieri | 25—30 | 50—60 |

## Skatīt arī

* Reibums
* Alkoholisms

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Alkoholiskie dzērieni.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Visuotinė lietuvių enciklopedija* raksts (lietuviski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)
# De iure

De iure** jeb **de jure (latviešu: *saskaņā ar likumu*) ir no latīņu valodas cēlies izteiciens, kas juridiskajā terminoloģijā norāda uz situācijas formālo pusi. Parasti lieto kā antonīmu terminam "*de facto*".

Terminus "*de iure*" un "*de facto*" lieto gadījumos, kad jānorāda uz atšķirību starp formālo un praktisko lietu stāvokli. Ja cilvēki seko noteikumiem, kas nav noteikti ar likumu, šie noteikumi ir spēkā *de facto*. Savukārt, ja formāli spēkā esoši likumi praksē netiek ievēroti, tad tie pastāv tikai *de iure*.

## Skatīt arī

* Latvijas valsts atzīšana *de facto*
* Latvijas valsts atzīšana *de iure*
# Saņsjindui kultūra

Apzeltītās bronzas maskas
**Saņsjindui kultūra** (ķīniešu: 三星堆; piņjiņs: *Sānxīngduī*; tulkojumā: trīs zvaigžņu pakalns) ir Bronzas laikmeta kultūra, kas no 2800 g.p.m.ē pastāvēja Kīnas Sičuanas provincē, līdz beidza pastāvēt 1100-1200 g.p.m.ē.

Tiek pieņemts, ka saņsjindui kultūras beigas pienāca pēc masīvas zemestrīces, kas izmanīja upju tecējumu un lika iedzīvotājiem ūdens meklējumos pārcelties uz jaunu dzīvesvietu 40 km attālajā Jinša, kur atrastie priekšmeti atgādina saņsjindui kultūras priekšmetus.

Saņsjindui civilizācija tiek saistīta ar seno Šu valsti, kas beidza pastāvēt 316. g.p.m.ē.

Jau 1929. gadā vietējais zemnieks, rokot aku, atrada vairākus šīs kultūras akmens un nefrīta priekšmetus, taču toreiz tika uzskatīts, ka ķīniešu civilizācija ir attīstījusies gar Huanhe valsts centrālajos reģionos, kur šajā laikā pastāvēja Šanu dinastijas valsts.

Lielākā daļa no saņsjindui kultūras objektiem 1986. gadā tika atrasti divās ziedojumu bedrēs, kurās tie bija rituāli salauzti un aprakti. Kopš šiem atklājumiem ir ievērojami mainījušies arheologu un vēsturnieku uzskati par Senās Ķīnas vēsturi. Tagad tiek atzīts, ka Ķīnas civilizācija paralēli radusies vairākos valsts reģionos.

* Bronzas koks
* Bronzas skulptūra
* Bronzas maska
* Bronzas maska
* Bronzas maska
* Bronzas maska
*
* Dzīvnieka maska

1986. gadā atrastās bedres ir pildītas ar bronzas un zeltītas bronzas priekšmetiem kā arī izstrādājumiem no ziloņkaula — maskām, dzīvnieku figūrām, cilvēku statujām u.c. priekšmetiem. Visi priekšmeti veidoti stilā, kas ir pilnīgi atšķirīgs no pārējās Ķīnas kultūras.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Unmasking China´s Sanxingdui Ruins
# Kuģubūve[labot | labot pirmkodu]

Latvijā būvētais buru kuģis "Arkturs".
Kuģa korpuss sausajā dokā
**Kuģubūve** ir smagās rūpniecības nozare, kas veic kuģu būvēšanu un remontu. Kuģus parasti izgatavo speciālos uzņēmumos - kuģu būvētavās.

## Vēsture

Kuģubūves kā cilvēku kolektīvas darbības pirmsākumi meklējami jau senatnē, kad cilvēki sāka kuģot pa ūdeņiem ar liela izmēra plostiem, laivām un kuģiem. Kuģubūve bija attīstīta Senajā Ēģiptē, Feniķijā, Ķīnā. Viduslaikos kuģus lielos daudzumos būvēja Bizantijā, Vidusjūras un Ziemeļeiropas zemēs, senajā Krievijā. 15. - 16. gadsimtā kuģubūve intensīvi sāka attīstīties Portugālē un Spānijā, vēlāk arī Anglijā, Nīderlandē, Francijā un citās valstīs.

Latvijā lielākas kuģu būvētavas sāka veidoties 17. gadsimtā Kurzemes hercogistes laikā. Pirmā lielo kuģu būvētava bijusi Kuldīgā, vēlāk pārcelta uz Ventspili, kur hercoga Jēkaba valdīšanas laikā uzbūvēti vairāk nekā 40 kara kuģi un ap 80 tirdzniecības kuģi. Pavisam Kurzemē bijušas 6 kuģu būvētavas.

## Kuģubūve Latvijā

Latvijā kuģubūve galvenokārt ir specializējusies kuģu remonta veikšanai. Tā bija attīsta PSRS laikā, un pēc neatkarības atjaunošanas saglabāta. Rīgas kuģu būvētava atrodas Rīgā, Vecmīlgrāvī, un tajā remontē vairāk nekā 130 kuģus gadā. Tosmares kuģubūvētava Liepājā ir viena no vecākajām Baltijas valstīs, un tajā var būvēt līdz 150 m garus kuģus.

Latvijā mazo kuģu būvi veic arī vairāki mazie un vidējie uzņēmumi. 2003 gadā SIA "MARINAR" uzbūvēja zvejas kuģi "RONDO", no projekta līdz atslēgai, tajā pat gadā tika uzbūvēts zvejas kuģa "ARTURS" korpus. Abi minētie kuģi veiksmīgi zvejo Baltijas jūrā.

## Ārējās saites

* Rīgas Kuģu būvētava (angliski)
* Kuģu būvētājiem svētki[novecojusi saite]

## Atsauces
# Bads[labot | labot pirmkodu]

No bada izkāmējuši Britu Indijas iedzīvotāji Bengalūru apkaimē 1877. gadā
**Bads** ir liels vai pilnīgs pārtikas trūkums ilgstošā laika periodā. To var izraisīt karš, neražas gads, katastrofas, darbaspēka trūkums, inflācija un/vai valdības politika. Bads parasti ir saistīts ar nepietiekamu uzturu, epidēmijām un paaugstinātu mirstību.

Masveida bada laikā parasti mirst vairāk vīriešu nekā sieviešu. visvairāk dzīvību atņem nevis pats bads, bet gan ar to saistītās slimības. Masveida badam ir arī citas sekas. Piemēram, strauji pieaug pašnāvību skaits, samazinās dzimstība (parasti pēc bada beigām dzimstība īslaicīgi pieaug, bet pēc tam atkal samazinās) un laulību skaits. Masveida bads izraisa būtiskas izmaiņas iedzīvotāju demogrāfiskajā struktūrā, jo īpaši strauji samazinās bērnu un gados vecāku cilvēku īpatsvars un palielinās sieviešu īpatsvars.

## Mūsdienās

Nepietiekama uztura skarto iedzīvotāju īpatsvars saskaņā ar ANO 2013. gada statistiku
Mūsdienās viens no reģioniem, kuros visspilgtāk izpaužas bads un ar to saistītās problēmas, ir Subsahāras Āfrika.

No 2020. gada izsalkušo cilvēku skaits pasaulē palielinās, pēdējo piecu gadu laikā to skaits pieaugs par desmitiem miljonu. Nepietiekams uzturs ir iemesls aptuveni 45 % no visiem nāves gadījumiem bērniem līdz piecu gadu vecumam. Katru gadu no bada izraisītām slimībām mirst vairāk nekā 5 miljoni mazu bērnu.

## Skatīt arī

* Bads Krimā (1921—1923)
* Holodomors
* Lielais bads Īrijā

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Bads.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Ukrainas Interneta enciklopēdijas raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
# Invaliditāte

Invaliditātes simboli
**Invaliditāte** (no latīņu: *invalidus* — 'nespējīgs, vājš') ir ilgstošs vai nepārejošs funkcionēšanas ierobežojums, ko izraisījusi slimība, trauma vai iedzimts defekts un kas ietekmē personas garīgās vai fiziskās spējas, darbspējas, pašaprūpi un iekļaušanos sabiedrībā. Latvijas normatīvajos aktos minētas trīs invaliditātes grupas: I grupa (ļoti smaga invaliditāte), II grupa (smaga invaliditāte) un III grupa (mēreni izteikta invaliditāte). Cilvēks var būt invalīds jau kopš dzimšanas vai arī par tādu kļūt dzīves laikā. Pastāv dažādu veidu invaliditāte: fiziskā, kognitīvā, garīgā, emocionālā, attīstības invaliditāte u.c. Sportisti ar fiziskiem traucējumiem ik pēc četriem gadiem startē Paraolimpiskajās spēlēs.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Invaliditāte.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Mūsdienu Ukrainas enciklopēdijas raksts (ukrainiski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* Stanfordas Filozofijas enciklopēdijas raksts (angliski)