Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Ēģiptes piramīdas

Gīzas piramīdas
**Ēģiptes piramīdas** ir izcili Senās Ēģiptes arhitektūras pieminekļi — milzīgas piramidālas formas akmens būves, kas kalpoja par faraonu kapenēm. Heopsa piramīda ir viena no "Septiņiem pasaules brīnumiem". Senākā zināmā Ēģiptes piramīda ir Džosera piramīda. Pavisam identificētas vairāk nekā 100 piramīdas (138 līdz 2008. gadam).

Senākā piramīda — Džosera piramīda Sakārā
Masīvas akmens kapenes aizsargāja mirušā faraona ķermeni. Piramīdas simbolizēja uz debesīm vedošas kāpnes. To cēlājiem bija vajadzīga liela plānošanas un būvēšanas prasme. Piramīdas tika veidotas tā, lai tajās nevarētu iekļūt laupītāji, taču vienīgais atrastais faraons, kura maska svēra 11 kilogramus, ir Tutanhamons.

Piramīdas būvēja profesionāli celtnieki, piemēram, akmeņkaļi, kuriem labi maksāja par paveikto darbu - sākotnēji graudā, jo naudu mūsdienu izpratnē senākajā Ēģiptes piramīdu celšanas periodā vēl nelietoja. Plūdu sezonas laikā, kad Nīlas ūdeņi appludināja zemnieku laukus un pa pārplūdušo upi kļuva iespējams ar kuģiem pievest akmens blokus, valdnieka ierēdņi norīkoja celtniekiem palīgā zemniekus.

Alternatīvi avoti gan iebilst uzskatam, ka piramīdas ir celtas kā kapenes, it īpaši tamdēļ, ka neviena mūmija tur nav atrasta. Piramīdas liecina par augstas tehnoloģijas izmantošanu, jo ar primitīviem instrumentiem tik precīzi apstrādāt un pārvietot smago granītu neesot iespējams. Daži no izmantotajiem granīta klučiem sver pat 70 tonnu, lai gan vidējais bloks svēra 2,5 tonnas.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Ēģiptes piramīdas.
* Part 1 - The Pyramids of IIIrd & IVth Dynasties Ancient Egypt – History & Chronology
* The Pyramids of Egypt Bradshaw Foundation
* Egyptians BBC
# Minnija Mausa

| Minnija Mausa |
| --- |
|  |
| Pirmā parādīšanās | * "Tvaikonis Villijs"
* (1928. gada 18. novembris)
 |
| Autors | * Volts Disnejs
* Abs Aiverkss
 |
| Ieskaņo | * Volts Disnejs (1928–1929)
* Mardžorija Relstone (1929)
* Marselita Gārnere
* (1929–1939; 2013)
* Telma Bordmane
* (1939–1942)
* Rūta Kliforda (1942–1952)
* Dženeta Valdo (1974)
* Russi Teilore (1986–2019)
* Keitlina Roubroka (2020-pašlaik)
 |
| Informācija |
| Pilns vārds |
Minerva Mausa |
| Suga |
antropomorfa pele |
| Dzimums |
mātīte (sieviete) |
| Dzīvesbiedrs |
Mikipele |

**Minnija Mausa** (angļu: *Minnie Mouse*) jeb **Pelīte Minnija** ir animācijas filmu tēls, ko izveidoja Abs Aiverkss un Volts Disnejs. Abs Aiverkss Minniju kopā ar Mikipeli pirmo reizi uzzīmēja 1928. gadā. Komiksu sērijā *The Gleam* (publicēts 1942. gadā no 19. janvāra līdz 2. maijam), ko veidoja Merills De Mariss un Floids Gotfredsons, pirmo reizi Minnija tika nosaukta pilnā vārdā **Minerva Mausa** (angļu: *Minerva Mouse*), tomēr viņas pilnais vārds tiek izmantots ļoti reti.

Komiksā *Mr. Slicker and the Egg Robbers* (publicēts 1930. gadā no 22. septembra līdz 26. decembrim) iepazīstina ar viņas tēvu Markusu Mausu un vārdā nenosaukto māti, abi vecāki ir fermeri. Tajā pašā stāstā parādās Minnijas tēvoča Miltona Mausa un viņa ģimenes, kā arī viņas vecvecāku Mārvela Mausa un Matildes Mausas fotogrāfijas. Viņas vislabāk zināmie radinieki ir tēvocis Mortimers Mauss un viņas māsas dvīnes Millija un Melodija Mausas, kaut gan biezāk ir sastopama tikai Melodija. Pārsvarā Minnija ir parādīta ka Mikipeles dzīvesbiedre, tuva Deizijas Dakas draudzene un Klarabelles paziņa.

2018. gada 22. janvārī Minnija pievienojās citiem animāciju varoņiem (tostarp Mikipelei), kas saņēmuši savu zvaigzni Holivudas Slavas alejā.

## Atsauces
# Tirāna

| Tirāna  |
| --- |
| pilsēta |
| *Tiranë* |
|  |
|  |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  **Karogs** |  **Ģerbonis** |

 |
| Tirāna |
|
Koordinātas: ﻿ / ﻿ |
| Valsts |  Albānija |
| Platība |
|  • Kopējā |
41,8 km2 |
| Augstums |
110 m |
| Iedzīvotāji
(2023) |
|  • kopā |
389 323 |
|  • blīvums |
10 078,6/km² |
| Laika josla |
CET (UTC+1) |
|  • Vasaras laiks (DST) |
CEST (UTC+2) |
| Tālruņu kods |
+355 4 |
| Mājaslapa | www.tirana.gov.al |
|  **Tirāna Vikikrātuvē** |

**Tirāna** (albāņu: *Tiranë*, *Tirana* vai *Tirona*) ir pilsēta Albānijas centrālajā daļā pie Išmas upes. Albānijas lielākā pilsēta un tās galvaspilsēta, par kuru tā kļuva 1920. gadā.

Kaut arī oficiāli pilsētas iedzīvotāju skaits ir zem 400 000, sakarā ar daudzajiem bēgļiem no apkārtējām valstīm un iedzīvotāju došanos uz galvaspilsētu darba meklējumos, iedzīvotāju skaits Tirānā ir krietni lielāks (līdz pat 1 000 000).

## Vēsture

Pilsētu 1614. gadā nodibināja osmaņu ģenerālis Barkinzade Sulejmans pašā (*Barkinzade Süleyman Paşa*). 1901. gadā Tirānā bija 15 000 iedzīvotāju. 1920. gadā Ļušņas kongress izvēlējās Tirānu par Albānijas galvaspilsētu. Kopš 1925. gada, kad Mustafa Kemals Ataturks aizliedza tiem darboties Turcijā, Tirāna kļuva par sufistu bektašu ordeņa centru. Pēc komunistu uzvaras Envera Hodžas vadībā iedzīvotāju skaits Tirānā pieauga vairākkārtīgi. 20. gs. 80. gadu beigās Tirānā notika vardarbīgas demonstrācijas, kas noveda pie komunistu varas gāšanas un daudzpartiju sistēmas izveidošanās.

## Cilvēki

Tirānā dzimuši:

* Fatoss Nano (*Fatos Nano*; 1957) — politiķis
* Edi Rama (*Edi Rama*; 1964) — politiķis

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Tirāna.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Visuotinė lietuvių enciklopedija* raksts (lietuviski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Austrumeiropas enciklopēdijas raksts (vāciski)
# Tradicionālā ķīniešu rakstība

"Haņu zīme" (*hànzì*) ar tradicionālajām rakstzīmēm
**Tradicionālās ķīniešu rakstzīmes** (vienkāršotā ķīniešu: 繁体字, tradicionālā ķīniešu: 繁體字, piņjiņs: *fántǐzì*) ir vēsturiskā un līdz mūsdienām saglabātā ķīniešu rakstības forma, kuru galvenokārt izmanto Taivānā, Honkongā un Makao. Šīs rakstzīmes tiek lietotas arī daudzās ķīniešu diasporas kopienās visā pasaulē.

Atšķirībā no vienkāršotajām rakstzīmēm, kuras Ķīnas Tautas Republika ieviesa 20. gadsimta vidū, lai veicinātu rakstpratības uzlabošanu, tradicionālās rakstzīmes saglabā vairāk grafisko detaļu un sarežģītāku struktūru, kāda tā attīstījusies vēsturiski.

Lai gan tās var būt grūtāk apgūstamas rakstības sarežģītības dēļ, daudzi tās uzskata par estētiski pievilcīgākām un piemērotākām klasiskās literatūras, kaligrāfijas un kultūras mantojuma nodošanai. Tradicionālās rakstzīmes joprojām tiek mācītas skolās Taivānā un tiek izmantotas oficiālajā saziņā.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Tradicionālā ķīniešu rakstība.
# Almoravidu dinastija

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|

|  |
| --- |
| **Almoravidu dinastija** |
|

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ←    ←    ←  | **1040. gads – 1147. gads** |  →    → |

 |
| Location of Almoravidu impērija ap 1120. gadu |
| **Pārvaldes centrs** | * Aghmāta (1058–1062)
* Marrākeša (1062–1147)
 |
| **Valoda(s)** | berberu valodas |
| **Reliģija** | islāms |
| **Valdība** | impērija |
| **Vēsture** |  |
|  - Dibināta | 1040. gads |
|  - Likvidēta | 1147. gads |
| **Platība** |
|  - 1120. gadā | 1 000 000 km² |
| **Nauda** | dinārs |

 |

**Almoravidu dinastija** jeb **Murābitūnu dinastija** (arābu: المرابطون, *Al-Murābiṭūn*) bija berberu dinastija, kura no 1040. līdz 1147. gadam Ziemeļāfrikā un Pireneju pussalā bija izveidojusi impēriju. Almoravidu dinastiju izveidojās vairāku berberu cilšu (lamtunu, gudālu, masufu) apvienībā mūsdienu Mauritānijas un Rietumsahāras teritorijā. Viņi pakļāva Magribas rietumus (mūsdienu Maroku) un Andalusu (Spānijas dienvidus). 1062. gadā dibināja Marrākešu, kas kļuva par valsts galvaspilsētu. 1147. gadā Amoravidu dinastiju pakļāva Almohadu kalifāts, un tā beidza pastāvēt.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Almoravidu dinastija.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
# Šanu dinastija[labot | labot pirmkodu]

Šanu dinastijas valsts aptuvenā teritorija
Šanu valsts arheoloģiskie atradumi
**Šanu dinastija** (ķīniešu: 商朝; piņjiņs: *Shāng cháo*), arī **Jiņu dinastija** (ķīniešu: 殷代; piņjiņs: *Yīn dài*), bija Ķīnas dinastija, kuru vadītā valsts Ķīnas centrālajā daļā pastāvēja no apmēram 1600. gada p.m.ē. līdz apmēram 1046. gadam p.m.ē. Tā nomainīja Sja dinastiju, savukārt Šanu dinastiju nomainīja sekojošā Džou dinastija. Pēdējais Šanu valdnieks veicis pašnāvību pēc sakāves kaujā pret Džou dinastijas izveidotāju.

Lai arī senās ķīniešu hronikas atainoja vēsturi, kurā viena dinastija seko nākamajai, Sja un Šanu dinastiju valstis vismaz kādu laiku pastāvēja līdzās viena otrai, tāpat kā vēlāk Šanu un Džou dinastiju valstis. Citos reģionos pastāvēja ar Šanu valsti nesaistītas kultūras, piemēram, Saņsjindui kultūra.

Šanu valdošā dzimta iesākās 150-200 gadus pirms dinastijas nodibināšanās. Kā liecina atrastie zīlēšanas kauliņi, karagājienos armijas vadīja karalis, taču karaspēka vadīšanu bieži uzticēja arī ģenerāļiem. Spriežot pēc vienuviet atrastajiem akmens nažiem, lauku apstrādāšanu kopīgi veica lielas brīvo zemnieku grupas.

Valsts atradās Huanhes upes ielejā. Ap 1122. gadu p.m.ē. valsts teritorija bija 1,25 miljoni kv.km. Vēlīnās Šanu dinastijas galvaspilsēta atradās Jiņsju. Šanu karaļiem bija vairāki desmiti sievu, ietekmīgākās no kurām arī bija iesaistītas valsts pārvaldē. Troni mantoja gan karaļa ģimenes ietvaros, gan arī plašākai valdnieka dzimtai piederīgie.

## Arheoloģija

1899. gadā kādā tradicionālās ķīniešu medicīnas aptiekā tika ievēroti zīlēšanas kauliņi (*pūķu kauliņi*) ar seniem hieroglifiem, daudzi no kuriem ir saprotami un dod priekšstatu par Šanu valsti. Zīlēšanas kauliņu izcelsmes vietu Jiņsju atklāja 1928. gadā, kur arheoloģiskie izrakumi turpinājās līdz Japānas iebrukumam 1937. gadā. Izrakumus atsāka pēc 1949. gada, kad izveidojās Ķīnas Tautas Republika.

Arheoloģiskajos izrakumos Šanu valsts lielākajos centros atrasti desmitiem tūkstoši bronzas, nefrīta, akmens un keramikas izstrādājumu, kā arī orākulu rituālie kauli, uz kuriem atrasti agrīnākie ķīniešu rakstības paraugi. Atrastas arī rituālas cilvēku, visticamāk, karagūstekņu upurēšanas paliekas.

* 875 kilogramus smagais bronzas vīna trauks, smagākais bronzas priekšmets Ķīnā
* Nefrīta gredzens drakona formā
* Orākula gliemežvāks ar agrīnu hieroglifu rakstību
* Nefrīta brieža figūriņa
* Bronzas trauks
* Bronzas trauks ar četrām aunu galvām
* Ūpja formas rituāls bronzas vīna trauks
* Bronzas cirvis

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Šanu dinastija.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Pasaules vēstures enciklopēdijas raksts (angliski)
* Šanu dinastija (angliski)
# Liaohe[labot | labot pirmkodu]

| Liaohe |
| --- |
|   |
| iztekaietekaRādīt kartē "Ķīna"ietekaRādīt kartē "Iekšējā Mongolija"  |
| **Izteka** | Lielais Hingans (Šarmuruna) ﻿ / ﻿ |
| **Nosaukums augštecē** | Šarmuruna→ Sjiliaohe→ Liaohe→ Šuantaidzihe |
| **Ieteka** | Bohai jūra ﻿ / ﻿ |
| **Baseina valstis** |  Ķīna |
| **Caurteces valstis** |  Ķīna |
| **Garums** | 1345 km |
| **Vidējā caurtece** | 500 m³/s  |
| **Baseina platība** | 232000 km²  |
|  **Liaohe Vikikrātuvē** |

**Liaohe** (ķīniešu: 辽河, *Liáo Hé*) ir upe Ķīnas ziemeļaustrumos, viena no septiņām galvenajām valsts upju sistēmām. Tās augštece Šarmuruna sākas Lielā Hingana un Žehes kalnu sadures vietā Iekšējās Mongolijas Čifenas municipalitātes Hišigtenu hošunā. Formāli Liaohe veidojas, saplūstot Sjiliaohes un Dunliaohes upēm. Plūst pa Mandžūrijas līdzenuma dienvidu daļu, ko sauc arī par Liaohes līdzenumu iesākumā austrumu virzienā, bet pēc saplūšanas ar Dunliaohi — dienvidu—dienvidrietumu virzienā un ietek Bohai jūras Liaodunas līcī. Lejtecē sadalās divās gultnēs — austrumu Daliaohe (‘Lielā Liaohe’) un rietumu Šuantaidzihe. Pagājušā gadsimta otrajā pusē veikto hidrogrāfisko darbu rezultātā Dalaohe ir nodalīta no Liaohes un veido atsevišķu upju sistēmu, bet Liaohe notek jūrā pa Šuantaidzihi. Upe kuģojama līdz Šuanliao pilsētai.

Lielākās pietekas ir Huņhe, Taidzihe un Liuhe. Lielākās pilsētas krastos ir Paņdzjiņa un Tielina.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Liaohe.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
# Vēsturnieks

Sengrieķu vēsturnieks Hērodots tiek uzskatīts par “vēstures tēvu”
**Vēsturnieks** ir vēstures speciālists, kas nodarbojas ar vēstures izpēti, kā arī ar tās mācīšanu citiem. Pirms kāda viedokļa vai secinājuma izteikšanas ir nepieciešams rūpīgi apkopot, analizēt vēstures avotus. Vēsturnieku pienākums ir izplatīt tikai labi pārbaudāmu un pierādāmu informāciju, tomēr nereti gadās arī tā, ka viens un tas pats vēsturiskais notikums tiek interpretēts atšķirīgi.

Vēsturnieku uzdevums ir rekonstruēt vēsturiskos notikumus un izskaidrot to cēloņsakarības ar vēsturiskās metodes palīdzību. Nozīmīgākais vēsturiskās metodes darbarīks ir vēsturiskie apraksti jeb naratīvi.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Vēsturnieks.
# Sudžou (Dzjansu)

| Sudžou  |
| --- |
| pilsēta |
| 苏州市 |
|  |
|  |
| SudžouRādīt kartē "Ķīna"SudžouRādīt kartē "Dzjansu" |
|
Koordinātas: ﻿ / ﻿ |
| Valsts |  Ķīna |
| Province |
Dzjansu |
| Platība |
|  • Kopējā |
8 488,42 km2 |
| Iedzīvotāji
(2020) |
|  • kopā |
12 748 262 |
|  • blīvums |
1 246,3/km² |
| Mājaslapa | www.suzhou.gov.cn |
|  **Sudžou Vikikrātuvē** |

**Sudžou** (vienkāršotā ķīniešu: 苏州, tradicionālā ķīniešu: 蘇州, piņjiņs: *Sūzhōu*) ir pilsēta Dzjansu provincē, Ķīnā. Atrodas provinces dienvidaustrumos ap 100 km uz ziemeļrietumiem no Šanhajas. Otra lielākā pilsēta provincē pēc tās administratīvā centra Naņdzjinas.

## Vēsture

Dibināta 514. gadā p.m.ē. Ap mūsu ēras 100. gadu tā kļuva par vienu no desmit pasaulē lielākajām pilsētām, lielākoties migrācijas no Ziemeļķīnas dēļ. Kopš 10. gadsimta šis ir arī nozīmīgs tirdzniecības centrs. Minu un tai sekojošās Cjinu dinastijas laikā Sudžou bija nacionāla mēroga ekonomikas, kultūras un komercijas centrs, tāpat šī bija pasaulē lielākā pilsēta, kas nav kādas valsts galvaspilsēta (līdz 1860. gadam). Kopš 1978. gada, kad Ķīnā tika sāktas ekonomikas reformas, Sudžou ir viena no ātrāk augošajām pilsētām pasaulē.

Populārs tūrisma objekts ar kanāliem, pagodām un dārziem. Klasiskie dārzi ir iekļauti UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Bieži tiek dēvēta par "Austrumu Venēciju" un "Ķīnas Venēciju".

Viena no Latvijas galvaspilsētas Rīgas sadraudzības pilsētām.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Sudžou.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
# Amudarja[labot | labot pirmkodu]

| Amudarja |
| --- |
| **tadžiku: *Омударё |
| **persiešu: آمودریا** |
| **uzbeku: *Omudaryo |
| **turkmēņu: *Amyderýa |
|  Afganistānas-Tadžikistānas tilta celtniecība pār Amudarju |
| iztekaietekaRādīt kartē "Uzbekistāna"ietekaRādīt kartē "Āzija"  |
| **Satekupes** | Vahša, Pandža ﻿ / ﻿ |
| **Ieteka** | Arāla jūra ﻿ / ﻿ |
| **Caurteces valstis** |  Tadžikistāna  Afganistāna  Uzbekistāna  Turkmenistāna |
| **Garums** | 1415 km |
| **Vidējā caurtece** | 2525 m³/s  |
| **Gada notece** | 55 km³  |
| **Baseina platība** | 309 000 km²  |
|  **Amudarja Vikikrātuvē** |

**Amudarja** (tadžiku: *Омударё* vai *дарёи Ому* — *Omudaryo* vai *daryoi Omu*; persiešu: آمودریا — *Āmudaryā*; uzbeku: *Amudaryo*, kur *darya* nozīmē ‘jūra’ vai ‘ļoti liela upe’) ir garākā upe Centrālāzijā.

Amu, iespējams, ir nācis no *Āmulas* pilsētas nosaukuma, kas tagad zināma kā Turkmenabata. Tā veidojas satekot divām upēm — Vahšai un Pandžai. Daudzi vietējie sauc upi par *Džajhunu* (جيحون), kas varētu būt atvasinājums no *Gihonas*, kas ir bībeliskais nosaukums vienai no četrām Ēdenes dārza vai paradīzes upēm. Šādi upi sauc arī vairums viduslaiku islama rakstnieku.

Upe ir kuģojama 1450 km garumā. Pašas Amudarjas garums ir 1415 km, bet kopā ar tās augštecēm Pandžu un Vāhāndarju — 2620 km un baseina platība 309 000 km², sniedzot 55 km2 lielu gada noteci, kas visa plūst no augstkalnes dienvidos, kur gada nokrišņu daudzums var būt virs 1000 mm. Pat pirms plaša apjoma irigācijas ieviešanas vasaras karstuma dēļ ne viss ūdens daudzums sasniedza Arāla jūru. Ir pierādījumi, ka lielie Pamira ledāji sniedza pietiekamu daudzumu ūdens, lai Arāla jūra pārplūstu trīspadsmitajā un četrpadsmitajā gadsimtā.

Amudarjas ūdeņu izmantošana irigācijai ir bijis galvenais faktors, kas ir ietekmējis Arāla jūras sarukšanu kopš 1950. gadu beigām.

Vēstures pieraksti apgalvo, ka dažādos periodos upe ir ieplūdusi Arāla jūrā (no dienvidiem), Kaspijas jūrā (no austrumiem) vai abās, tāpat kā Sirdarja.

## Atsauces

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Amudarja.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Pasaules vēstures enciklopēdijas raksts (angliski)
* Austrumeiropas enciklopēdijas raksts (vāciski)
# Gaiļu cīņas

Gaiļu cīņas Londonā (1808)
**Gaiļu cīņas** ir sacensības starp apmācītiem cīņas gaiļiem, kuri ir sagatavoti, lai cīnītos savā starpā. Tiem mazotnē tiek nogriezta sekste un bārda, lai vēlāk cīņās tās netraucētu. Reizēm cīņas gailis tiek barots ar narkotikām, lai vairotu tā izturību pret sāpēm un lai sabiezinātu tā asinis.

Tā ir azartspēle, kurā novērotāji liek likmes uz viena no gaiļiem uzvaru.

## Vēsture

Par mūsdienu gaiļu un vistu priekšteci tiek uzskatīta sarkanā savvaļas vista, kas tika pieradināta 4.–3. tūkstošgadē p.m.ē. Sākotnēji vistas turēšana tika uzskatīta par karalisku privilēģiju, un tās tika izmantotas tikai gaiļu cīņām. Senos laikos gaiļu cīņas rīkoja Austrumu valstīs: Indijā, Ķīnā, Persijā un citās.

Vēlāk gaiļu cīņas izplatījās Sicīlijā. No Romas šis izklaides veids tika pārnests uz Beļģiju, Angliju, Skotiju, Velsu, Holandi, Vāciju, Itāliju, Spāniju, Luksemburgu un to kolonijām. Gaiļu cīņu izplatība izraisīja baznīcas pretestību, taču tā nespēja to apturēt. Līdz pat 19. gadsimtam gaiļu cīņas bija iecienīta Anglijas karaļnama un muižnieku izklaide. Pirmo arēnu Lielbritānijā uzcēla karalis Henrijs VIII. Trīspadsmit kolonijās gaiļu cīņas parādījās diezgan agri, bet dažos štatos tās gandrīz nekavējoties tika aizliegtas. Lielbritānijā šo sporta veidu aizliedza 1849. gadā, bet Kubā tas tika aizliegts tikai līdz ar Fidela Kastro nākšanu pie varas 1959. gadā, bet 1980. gadā tas tika legalizēts.

Sākot no 1860. gadiem Krievijas Impērijā policija sāka cīnīties pret gaiļu cīņām.

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Gaiļu cīņas.

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
# Galvaspilsēta[labot | labot pirmkodu]

Rīga, Latvijas Republikas galvaspilsēta
**Galvaspilsēta** ir tā pilsēta valstī, kas saistās ar valdību. Gandrīz vienmēr tā ir pilsēta, kurā atrodas visi centrālās valdības biroji un pulcēšanās vietas, un to nosaka likums.

Bieži, bet ne vienmēr, tā ir arī viena no lielākajām pilsētām valstī, jo valdības atrašanās tajā gadu un gadsimtu laikā piesaista cilvēkus un tirdzniecību, jo tajā ir darbavietas ierēdņiem, un iespēja gūt lielāku ietekmi, esot tuvāk valdībai.

Federālās un konfederatīvās valstīs parasti izšķir divu veidu galvaspilsētas — centrālo galvaspilsētu, kas apvieno visu valsti, un zemāku administratīvo iedalījumu (štatu, provinču utt.) galvaspilsētas. Savukārt unitārās valstīs parasti ir viena centrālā galvaspilsēta, iekams zemāku administratīvo iedalījumu (novadu, apgabalu utt.) galvaspilsētas mēdz dēvēt vienkārši par "administratīvajiem centriem".

## Pagaidu galvaspilsētas

Pagaidu galvaspilsēta jeb provizoriskā galvaspilsēta ir pilsēta vai mazpilsēta, ko valdība izvēlas par pagaidu darbības centru situācijās, kad ir sarežģīti saglabāt vai nodibināt kontroli pār citu, parasti oficiālo, galvaspilsētu. Visbiežāk šādas situācijas rodas pilsoņu kara laikā, kad galvaspilsētas kontrole ir apstrīdēta, vai iebrukuma laikā, kad noteiktā galvaspilsēta ir ieņemta vai apdraudēta. Pēc definīcijas pagaidu galvaspilsēta atrodas attiecīgās valsts teritorijā, atšķirībā no galvaspilsētas trimdā, kas atrodas citas valsts teritorijā. Tomēr konflikta gaitā galvaspilsēta var vairākkārt mainīt statusu — no pagaidu galvaspilsētas uz trimdas galvaspilsētu un atpakaļ.

Piemēri:

* **Latvija – Cēsis (1919)**
	+ Brīvības cīņu laikā, kad Rīgu apdraudēja Bermonta armija, valdība un valsts institūcijas īslaicīgi pārcēlās uz Cēsīm.
* **Lietuva – Kauņa (1919–1939)**
	+ Pēc tam, kad Polija okupēja Viļņu, Kauņa tika noteikta kā Lietuvas pagaidu galvaspilsēta līdz Viļņas “atgūšanai”.
* **ASV – Filadelfija (1790–1800)**
	+ Saskaņā ar *Residence Act*, Filadelfija bija galvaspilsēta, kamēr Vašingtona D.C. vēl tika būvēta.
* **Krievijas Impērija – Maskava (1918)**
	+ Boļševiki pārcēla valdību no Petrogradas uz Maskavu, lai pasargātu no Pirmā pasaules kara frontes draudiem.
* **Jemena – Adena (kopš 2015)**
	+ Oficiālā galvaspilsēta Sana kopš pilsoņu kara sākuma ir hutiešū kontrolē, tāpēc valdība strādā Adenā.

* **Dienvidkoreja – Tedžona (1950)**
	+ Korejas kara laikā valdība evakuējās no Seulas uz Tedžonu, pēc tam uz Pusanu.

## Skatīt arī

* Galvaspilsētu uzskaitījums

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Galvaspilsēta.

* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (2004-2017) (krieviski)
# Japānas imperators

| Japānas imperators
 japāņu: 天皇 |
| --- |
| **Imperatora standarts** |
| **Amatā Naruhito** kopš 2019. gada 1. maija |
| Tituls |
Valsts galva, monarhs |
| Rezidence |
Tokijas imperatora pils |
| Pirmais |
Džimmu |
| Izveidots |
660. gada p.m.ē. 11. februārī |
| Tīmekļa vietne |
kunaicho.go.jp |

**Japānas imperators** (japāņu: 天皇, *Tennō*, izrunā: /tennoꜜː/ — ‘debesu valdnieks’) ir Japānas valsts galva, kā arī imperatoru dzimtas galva. Saskaņā ar Japānas Konstitūciju, imperators ir “valsts un tautas vienotības simbols”, bet kopš 1947. gada viņam nav politiskas varas. Vēsturiski imperators ir arī japāņu tradicionālās reliģijas sintoisma līderis. Pirms Naras perioda, 710. gada, Japānas imperatori netika saukti par tenno, bet gan par mikado.

Japānas imperatora dzimšanas diena ir valsts brīvdiena (pašlaik 23. februāris).

## Japānas imperatori

Japānā ir vecākā joprojām eksistējošā monarhija pasaulē. Japānā valdījuši 126 imperatori. Saskaņā ar japāņu tradīcijām pirmais imperators bija Džimmu, kurš sāka valdīt 660. gadā p.m.ē. un tiek uzskatīts par saules dievības Amaterasu pēcteci. Patiesībā pirmie 28 imperatori ir leģendāri. Pēdējais imperators Naruhito sēdās tronī 2019. gada 1. maijā, kad no troņa atteicās iepriekšējais imperators, viņa tēvs, Akihito. Akihito bija pirmais imperators 202 gadu laikā, kas atteicās no troņa; 1817. gadā no troņa atteicās imperators Kokaku.

Par Japānas valdnieci 8 reizes ir kļuvusi sieviete.

Līdz 20. gadsimtam Japānas imperatoram bija galvenā sieva un vairākas konkubīnes, bet imperators Akihito šo tradīciju lauza, kļūstot par pirmo imperatoru, kas apprecējās. Arī viņa dēls, pašreizējais imperators Naruhito ir precējies un dzīvo bez konkubīnēm.

## Ārējās saites

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Japānas imperators.
* «Tennō | Japanese title» (angļu). Encyclopedia Britannica.